ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 лютого 2022 року           справа №200/6975/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів: Геращенко І.В., Міронова Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року (повне судове рішення складено 10 серпня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/6975/21 (суддя в І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з пенсії в розмірі 139553,86 гривень,-
                                                   УСТАНОВИВ:

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.03.2021 року у розмірі 139553,86 гривень, стягнення заборгованості з пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.03.2021 року у розмірі 139553,86 гривень.                                         
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно, всупереч Конституції України, ч. 1 ст. 47 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, не виплачено суму нарахованої пенсії у розмірі 139553,86 гривень, з посиланням на відсутність фінансування територіального управління Пенсійного фонду, яке не є власником та безпосереднім розпорядником коштів. Позивач вважає, що його право на отримання нарахованої суми пенсії має бути забезпечено шляхом стягнення цих коштів з відповідача в порядку, особливості якого передбачені Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”.                                         
Вважає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з новим позовом, визначивши інший предмет, зокрема, стягнення нарахованих, але не виплачених сум пенсії.          Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року замінено первинного відповідача Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.                                                                                          
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 200/6975/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії у розмірі 139553,66 гривень. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію (заборгованість з пенсії) за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2021 року у розмірі 139553 (сто тридцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 66 копійок. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої пенсії (заборгованості з пенсії) за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2021 року у розмірі 139553 (сто тридцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 66 копійок – у межах суми стягнення за один місяць.          
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти  нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.                                                                                                                                   
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом у справі № 200/10958/20-а та перейшли до стадії виконання судового рішення.                                                                                                                        
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.                                                             
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.                               
ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 5-7). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .                                                             
Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.10.2017 року № 0000385484 позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу у м. Слов`янськ Донецької області (а.с. 9).                                                                                                     
Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком.                                                                                                Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 200/10958/20-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 жовтня 2018 року. Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити їй заборгованість з пенсії за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2018 року та з 01 жовтня 2018 року.                              
У зв`язку з невиплатою заборгованості по пенсії, адвокат Корнієнко А.А. звернувся з запитом до управління стосовно надання роздруківки помісячних виплат пенсії ОСОБА_1 з зазначенням розміру нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії (а.с. 10-11).          Листом від 24.05.2021 року № 0567-02-8/11767 управління повідомило, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком. Зазначає, що по пенсійній справі наявний борг за період з 01.02.2015 року по 31.07.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року у розмірі 139553,86 гривень (а.с. 12). До листа додана помісячна роздруківка нарахувань та виплати пенсії ОСОБА_1 .                                                                                 
Відповідно до роздруківки заборгованість по пенсії складає 139553,66 гривень (а.с. 13-14).                                                                                                                                   
Згідно відомостей ІКІС ПФУ: підсистема призначення та виплати пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.07.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року заборгованість по пенсії складає 139553,66 гривень (а.с. 43).                                                                       
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.                               
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.                                                                                                               
Згідно з частинами 2 та 3 статті  14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.                                                                       Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.                               
Згідно із положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.                                                                       
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).                                                                                                               
Відповідно до частини 1   статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.                                                                                 
Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.                                                                                 
Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.                                                                                 
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.                               
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.                                                                                           
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.                                         
Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.                                                   
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18.                                                                                 
Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 200/10958/20-а.                                        
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/10958/20-а позивачу виконано розрахунок суми пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.03.2021 року в сумі 139553,66 гривень.                                                                                 
Ця сума фактично є предметом позову в нинішній справі.                                         
Судом встановлено, що зазначений  позов, заявлений позивачем, виник на стадії виконання судового рішення, а спірні відносини у цьому випадку є пов`язаними (похідними) з неналежним виконанням судового рішення, і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову, за якими вже є постановлене судове рішення по суті позовних вимог.                                                                                           
Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.                                         
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправними дії відповідача та стягнення заборгованості з виплати пенсії за спірний період - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 200/10958/20-а.                                                                                                   Отже, в цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.                    
При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.                                                                       
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17.                                                                                                                         
Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст.382,383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.          
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238  КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.                                                                                                                         
Таким чином, суд вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.                                                                                
Відповідно до частини 1  статті 319 КАС України  судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями  238, 240 цього  Кодексу.  
Вищевикладене обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про закриття провадження у справі.                Керуючись статтями 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.                                                                                            
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 200/6975/21– скасувати.                                                                                                              Закрити провадження у справі 200/6975/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з пенсії в розмірі 139553,86 гривень.                                                                                                                        
Повне судове рішення – 08 лютого 2022 року.                                                             
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       А.А. Блохін

Судді                                                                                              І.В. Геращенко

                                                                                                    Г.М. Міронова