ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року                                                                             Справа № 918/1026/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Берун О.О. 

за участю представників сторін:
позивача:   Гладчук З.Я. - адвокат
відповідача:   Тарновецький Я.М. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021, ухвалене суддею Політикою Н.А. у м.Рівному, повний текст складено  02.03.21р.  у справі № 918/1026/20 
за позовом Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" 
до відповідача   ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості в сумі 150 030 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі № 918/1026/20 відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 150030,00 грн.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
2.1. Відомості, які зазначені у видатковій накладній № РН-0000006 від 14.06.2018 щодо постачальника, одержувача, кількісних та вартісних показників товару, що постачається відповідають таким показникам, які вказані у Договорі поставки від 27.02.2018 № 2018-43, укладеному між позивачем та відповідачем. Посилання відповідача на те, що договір поставки за №2018-43 від 27.02.2018 ФОП Ковальчук О.О. з позивачем не укладав, спростовуються матеріалами справи.
2.2. Недоліки у видатковій накладній № РН-0000006 від 14.06.2018 на які посилається позивач у відповіді на відзив, є неістотними, не є підставою для невизнання господарської операції, так як накладна містить відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції та скріплена печаткою позивача, який є, зокрема, отримувачем товару.
2.3. В оспорюваному судовому рішенні суд першої інстанції зазначає, що позивач не надавав суду доказів того, що його печатка була загублена ним, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. Відтиск печатки позивача на видатковій накладній № РН-0000006 від 14.06.2018 є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цією накладною, накладна складена у відповідності до вимог закону і, відповідно, є підтвердженням господарської операції між позивачем та відповідачем, останній на виконання умов договору поставки від 27.02.2018 № 2018-43 за видатковою накладною № РН-0000006 від 14.06.2018 поставив позивачу товар на суму передоплати, а тому у позивача відсутнє право вимагати повернення суми попередньої оплати.
2.4. Також місцевим господарським судом зазначено, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2018 за № 12018180000000519, винесено постанову про призначення почеркознавчої експертизи. За результатами проведення вищезазначеної експертизи надано висновок експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14.05.2020 № 1.1.-190/20, належним чином завірена копія якого надана Рівненською обласною прокуратурою на виконання ухвали суду від 18.01.2021. З вказаного висновку експерта вбачається, що підпис, який міститься у графі "Отримав" видаткової накладної № РН-0000006 від 14.06.2018  та виконаний кульковою ручкою із чорнилом синього кольору Круком А.А. - директором ДП “Володимирецьке лісове господарство”, що підтверджує факт поставки відповідачем товару на виконання умов договору поставки б/н від 27.02.2018 за видатковою накладною № РН-0000006 від 14.06.2018.
2.5. За цих обставин Господарський суд Рівненської області прийшов до висновку, що Ковальчуком О.О., як продавцем та постачальником, зобов`язання виконані, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. 
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.
3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою відповідно в якій просить, рішення господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі №918/1026/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити; стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП "Володимирецьке лісове господарство" заборгованість в сумі 150 030, 00 грн.
3.2. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд першої інстанції у рішенні не виклав у достатній мірі мотиви, на яких воно базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді “заслухані”, тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Судом не в повному обсязі встановлені обставини справи.
3.3. В порушення умов договору поставки №2018-43 від 27.02.18 та закону Ковальчук О. О. прийняті на себе зобов`язання з поставки товару не виконав. Товар згідно умов договору поставлено не було. Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання по поставці товару з боку відповідача залишились невиконаними належним чином. Апелянт не погоджується з висновком суду про відмову у позові посилаючись на видаткову накладну №РН-0000006 від 14.06.2018, та зазначено про належне виконання зобов`язання ОСОБА_1 за договором поставки. Висновок суду про те, що виключно первинні документи можуть підтвердити наявність чи відсутність господарської операції суперечить ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. Необґрунтованим є висновок суду про безпідставність посилань позивача на те, що у бухгалтерському обліку не відображено господарської операції за спірною накладною з посиланням на належні та достовірні докази.
3.4. Суд при винесенні оскаржуваного рішення жодними іншими доказами, окрім видаткової накладної, не обґрунтував підтвердження факту поставки товару, а відповідач в свою чергу належних та достатніх доказів на підтвердження реальності господарської операції не надав (наприклад, підтвердження купівлі такої деревини, її оприбуткування, перевезення, товарно-транспортні накладні, довіреності, подорожні листи і т.д.). Жодним чином не проаналізував тієї обставини, що ФОП Ковальчук О. О. і не міг здійснити поставку пиломатеріалу обрізного хвойних порід (сосна), оскільки його вид діяльності не передбачає лісопильного та стругального виробництва. Судом належним чином також не оцінено та не прийнято до уваги, що долучена до матеріалів справи видаткова накладна не є достовірним та належним доказами отримання скаржником зазначеного в ній товару. Про отримання товару з боку ДП “Володимирецький лісгосп” поставлено підпис особи без зазначення її прізвища та імені, її посади. Тобто вказана видаткова накладна не містить даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції
3.5. Згідно поданої скаржником посадової інструкції, директор підприємства не уповноважений приймати товар. Однак, і дані обставини не були прийняті судом до уваги та належно не оцінені, зважаючи на те, що при розгляді аналогічної справи №918/358/20  апеляційним судом звернуто увагу на те, що згідно видаткової накладної не можливо встановити повноваження осіб, що складали видатку накладну. Також, судом не було оцінено, що з копії спірної видаткової накладної вбачається, що в графі “Від постачальника” міститься підпис особи без зазначення прізвища особи постачальника.
3.6. Видаткова накладна, що була подана представником відповідача на виконання зобов`язань за договором поставки від 27.02.2018 р. та в рахунок оплати товару, помилково взята до уваги судом першої інстанції як доказ у справі, оскільки, згідно спірної видаткової накладної товар постачався згідно замовлення за договором №б/н від 14.04.2018, тобто на виконання зовсім інших господарських правовідносин.
3.7. Скаржником було доведено, що господарська операція по поставці товару за договором №2018-43 від 27.02.2018 реально не відбулася, ФОП Ковальчук О.О., товар фактично не поставлений ДП “Володимирецький лісгосп”, що підтверджує ряд доданих доказів, а видаткова накладна, що подана Відповідачем не підтверджує факту поставки, більше того підписана не встановленою та не повноважною особою. Висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення позову є передчасним, зроблений без з`ясування всіх істотних обставин справи, а тому ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню.
3.8. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №918/1026/20 рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі №918/1026/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. 
3.8.1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" 150 030 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП "Володимирецьке лісове господарство" 2 250,45 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 3375,68 грн., витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 12750 грн., витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції та 5500 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
3.9. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 918/1026/20, у якій просив її скасувати, а рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 залишити в силі.
3.10. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.09.2021 у справі №918/1026/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
3.10.1. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 918/1026/20 скасовано. 
3.10.2. Справу № 918/1026/20 направлено на новий апеляційний розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, з підстав зазначених у відзиві.
4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2021 у справі №918/1026/20 апеляційну скаргу Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі № 918/1026/20 прийнято до розгляду у складі суду: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г.
4.3. На адресу суду апеляційної інстанції 08.11.2021 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що докази у справі в їх сукупності підтверджують, що відповідач на підставі видаткової накладної № РН-0000006 від 14.06.2018 року передав позивачеві товари на суму передоплати, тому у позивача відсутнє право вимагати повернення суми попередньої оплати 150030 грн.
4.4. 12.11.2021 до апеляційного суду від В.о. директора ДП "Володимирецьке лісове господарство" надійшли письмові пояснення, останній просить скасувати оскаржуване рішення суду від 18.02.2021 у даній справі №918/1026/20 та прийняте нове, яким позов задоволити. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 150 030,00.
4.5. В судовому засіданні 16.02.2022 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та письмових пояснень від 12.11.2021. Просив задоволити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції від 18.02.2021, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог державного підприємства.
4.6. В судовому засіданні 16.02.2022 представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, просив їх залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 18.02.2021 у даній справі – без змін. 
4.7. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі №918/1026/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
6.1.1. Норми матеріального права:
Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови - також ЦК України);
Господарський кодекс України (далі по тексту постанови - також ГК України);
Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України";
Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";
Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин);
Закон України "Про судовий збір".
6.1.2. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2. Як вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 2018 року Державним підприємством "Володимирецьке лісове господарство" (покупець) та Фізичною особою-підприємцем  Ковальчуком Олегом Олеговичем (постачальник) укладено договір поставки (далі Договір).
7.2.1. В обґрунтування цієї обставини позивач – ДП "Володимирецьке лісове господарство" – надав суду копію договору № 2018-43 від 27.02.2018 (а.с.7, т.1).
7.2.2. У свою чергу відповідач – Ковальчук Олег Олегович – також надав примірник договору, який зберігається у нього, від 27.02.2018, ідентичного за змістом, що і примірник договору, наявного у позивача (а.с. 54, т.1).
7.3. За змістом пункту 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця пиломатеріал обрізний, надалі "товар", а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар.
7.4. Пунктом 3.1. договору встановлено ціну товару - 4600 грн 00 коп. за 1 м.куб.,  пиломатеріалу обрізного хвойних порід.
7.5 Розрахунок за отриманий товар здійснюється у безготівковому порядку 100% передоплати на рахунок продавця згідно виставленого рахунку на товар (пункт 3.4. Договору).
7.6. Пунктом 3.5. договору визначено, що датою отримання товару вважається дата підписання накладної представником покупця.
7.7. На виконання умов Договору 27 лютого 2018 року Фізичною особою-підприємцем Ковальчуком Олегом Олеговичем було виставлено для ДП "Володимирецьке лісове господарство" рахунок-фактуру №СФ-0000001 про оплату пиломатеріалу обрізного хвойних порід (сосна) в кількості 33,340 куб.м. на загальну суму 150030 грн 00 коп. (а.с.8, т.1).
7.8. У цей же день (27.02.2018) ДП "Володимирецьке лісове господарство" здійснило оплату за виставленим рахунком-фактурою: оплатило вартість поставки пиломатеріалу згідно вказаного вище рахунку, що підтверджується платіжним дорученням від 27.02.2018  № 741 (а.с. 11, т.1).
7.9. В подальшому, як встановлено матеріалами справи, 06 червня 2018 року ДП "Володимирецьке лісове господарство" звернулось до Фізичної особи-підприємця Ковальчука Олега Олеговича з претензією, у якій просило повернути підприємству кошти сплачені згідно договору №2018-43 від 27.02.2018, у зв`язку з невиконанням господарського зобов`язання за договором (а.с.9, т.1),  яка залишена ФОП Ковальчуком О.О. без відповіді.
7.10. Враховуючи, що Ковальчук О.О., прийняті на себе зобов`язання з поставки товару не виконав, претензію Підприємства про повернення попередньої оплати залишив без відповіді, Державне підприємство “Володимирецьке лісове господарство” звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Ковальчука О.О. суми попередньої оплати за договором у розмірі 150 030,00 грн.
7.11. Поряд з тим, матеріали справи містять копію видаткової накладної № РН-0000006 від 14 червня 2018 року (а.с.55, т.1), яку надано Ковальчуком О.О., як підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань з поставки товару Підприємству на суму здійсненої ним передплати. 
7.11.1. У накладній зокрема, зазначено що постачальник - Фізична особа-підприємець Ковальчук Олег Олегович передав, а одержувач Державне підприємство “Володимирецьке лісове господарство” отримало пиломатеріали обрізних хвойних порід (сосна) в кількості 33,340 куб.м. за ціною 4 500,00 грн за куб.м. на загальну суму 150 030,00 грн без ПДВ.
7.12. За результатами розгляду позовних вимог Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" місцевим господарським судом прийнято рішення, відповідно до якого у позові відмовлено з підстав, зазначених у пунктах 2.1. - 2.5. цієї постанови.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.
8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази (із урахуванням висновків, наведених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 вересня 2021 року у справі № 918/1026/20), Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.
8.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2018 Підприємством та Фізичною особою-підприємцем Ковальчуком Олегом Олеговичем було укладено договір поставки № 2018-43. 
8.2.1. На виконання умов договору Підприємством було попередньо оплачено вартість поставки пиломатеріалу у сумі 150 030,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 27.02.2018 № 741. 
8.2.2. Однак, в порушення умов, укладеного між сторонами договору, відповідач прийняті на себе зобов`язання з поставки товару не виконав. Товар поставлено не було. Відтак позивач вимагає від відповідача повернення суми попередньої оплати.
8.3. Щодо статусу відповідача ОСОБА_1 у справі №918/1026/20.
8.3.1. Відповідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).
8.3.2. На момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність у статусі фізичної особи-підприємця – державна реєстрація фізичної особи підприємцем відбулася 07.04.2016.
8.3.3. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Ковальчука О.О. за його рішенням здійснена державним реєстратором Криштопець О.В. 11.10.2018 (а.с.40-41, т.1).
8.3.4. Відповідно до пункту 9 статті 4 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” встановлено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
8.3.5. Фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ст. 52 ЦК України).
8.3.6. За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, ГК  України, частини восьмої    статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV, у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її обов`язок виконання укладених нею договорів не припиняється, а продовжує існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
8.3.7. Таким чином, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її обов`язок щодо виконання укладених нею як фізичною особою-підприємцем договорів не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою. 
8.3.8. Подаючи позовну заяву до Господарського суду Рівненської області, позивач відповідачем вказав фізичну особу, що не є підприємцем.
8.3.9. Позовна заява надійшла до господарського суду 30.10.2020, тобто після втрати ОСОБА_1 статусу суб`єкта підприємницької діяльності.
8.3.10. Враховуючи даний предмет позову, Підприємство зобов`язане довести, що відповідач ОСОБА_1 , під час здійснення господарської діяльності у статусі фізичної особи-підприємця, не виконав умови договору поставки № 2018-43 від 27.02.2018 в частині поставки товару, і що у останнього виникло зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у розмірі 150 030,00 грн
8.4. Аналіз змісту та підстав позову свідчить про те, що даний спір виник між сторонами на підставі господарського договору; між сторонами існують господарські зобов`язання.
8.5. Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
8.6. Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
8.7. Статтею 51 ЦК України передбачено -  до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
8.8. Фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ст. 52 ЦК України).
8.9. Згідно частини 1 пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
8.10. Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
8.11.  До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
8.12. Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
8.13. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
8.14. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
8.15. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
8.16. Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
8.17. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч.1 ст.664 ЦК України).
8.18. Що стосується укладеного договору поставки від 27.02.2018.
8.18.1. У суді апеляційної інстанції на новому апеляційному розгляді з`ясовано, що примірник Договору від 27.02.2018, наданий позивачем в обґрунтування позову із  номером (№ 2018-43) ідентичний за своїм змістом примірнику Договору поставки від 27.02.2018 (без номеру), який надано відповідачем у заперечення позову (пункт 7.2.1. -7.2.2. цієї постанови).
8.18.2. Колегія суддів приходить до висновку, що це є один і той же договір поставки (далі по тексту постанови також – Договір).
8.18.3. Предметом Договору є зобов`язання поставити і передати у власність покупця пиломатеріал обрізний, надалі "товар", а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар.
8.18.4. У пункті 3.1. Договору встановлено ціну товару - 4600 грн 00 коп. за 1 м.куб.,  пиломатеріалу обрізного хвойних порід.
8.18.5. Розрахунок за отриманий товар здійснюється у безготівковому порядку 100% передоплати на рахунок продавця згідно виставленого рахунку на товар (пункт 3.4. Договору).
8.18.6. Жодних кількісних показників Договір не містить.
8.18.7. За цих умов презюмується, що кількість товару повинна буди обумовлена у окремо складених (виставлених) рахунках (рахунках-фактурах), оскільки саме на рахунок міститься посилання у п.3.4. Договору.
8.19. Північно-західним апеляційним господарським судом з`ясовано, та встановлено, що між сторонами – Державним підприємством «Володимирецьке лісове господарство» та ФОП Ковальчуком О.О. будь-яких інших правочинів у письмовій формі щодо поставки пиломатеріалу обрізного хвойних порід не укладалося.
8.20. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що цей Договір сторонами на сьогодні не виконаний.
8.21. Натомість має місце укладення правочину у спрощеній формі, відповідно до якої ФОП Ковальчук О.О. виставив для позивача рахунок-фактуру, а той його оплатив.
8.22. Щодо рахунку-фактури №СФ-0000001 від 27.02.2018 (а.с.8, т.1).
8.22.1. Рахунок-фактура №СФ-0000001 від 27.02.2018 виставлений фізичною особою-підприємцем Ковальчуком О.О. (із зазначенням реквізитів останнього) без будь-якого посилання на договір (у тому числі на Договір поставки від 27.02.2018) із вказанням назви товару, його кількості, ціни та загальної вартості такого товару.
8.22.2. За вказаним рахунком-фактурою покупець має оплатити пиломатеріал обрізний хвойних порід (сосна) у кількості 33,340 куб.м. за ціною 4500,00грн за 1 куб.м. на загальну вартість 150033,00грн.
8.22.3. Вартість товару визначається без ПДВ, і такий рахунок дійсний до сплати до 27.02.2018.
8.22.4. Рахунок містить відмітку «Бух» із підписом, а також відмітку «пл.дор №741 від 27.02.2018».
8.23. Щодо здійснення позивачем оплати за рахунком-фактурою №0000001 від 27.02.2018.
8.23.1. Із матеріалів справи вбачається, що рахунок-фактура № СФ-0000001 від 27.02.2018 був позивачем оплачений 27.02.2018 платіжним дорученням №741 на суму 150030,00грн. У цей же день проведений банком.
8.23.2. У графі Призначення платежу платник зазначив: «За пиломатеріали обрізні зг.рах № СФ-0000001 від 27.02.18р. Проведення процедур і закупівлі не передбачено Без ПДВ».
8.23.3. Будь-яких відомостей, що перерахована сума – 150030,00грн стосується виконання умов Договору поставки від 27.02.2018, платіжне доручення №741 не містить.
8.24. Пунктом 3.5 Договору поставки від 27.02.2018 передбачено, що датою отримання Товару вважається дата підписання накладної представником Покупця.
8.25. Як уже зазначалося у цій постанові (пункт 7.11.), на підтвердження виконання умов договору поставки № 2018-43 від 27.02.2018 в частині поставки Товару підприємству, Ковальчук О.О. надав суду належним чином завірену копію видаткової накладної № РН-0000006 від 14 червня 2018 року.
8.25.1. У видатковій накладній № РН-0000006 від 14 червня 2018 року зазначено, що Постачальник - фізична особа-підприємець Ковальчук Олег Олегович (із відображенням платіжних та поштових реквізитів) передав, а Одержувач - Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство" отримало пиломатеріали обрізних хвойних порід (сосна) в кількості 33,340 куб.м. за ціною 4 500, 00 грн. за куб.м. на загальну суму 150 030 грн 00 коп. без ПДВ (а.с.55, т.1).
8.25.2. Платником вказується Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство" – той же.
8.25.3. У графі (рядку) Замовлення – зазначено «Договір № б/н від 14.06.18».
8.25.4. Умова продажу – Безготівковий розрахунок.
8.25.5. Видаткова накладна № РН-0000006 від 14.06.2018 підписана особами: у графі від постачальника Ковальчуком О.О. (останній цього не заперечує, а у судовому засіданні цю обставину підтверджує представник відповідача); у графі Отримав – керівником позивача (на момент підписання) Круком А.А.
8.26. Колегія суддів констатує: жодних посилань на Договір поставки від 27.02.2018 видаткова накладна № РН-0000006 від 14.06.2018 не містить.
8.27. Апеляційний господарський суд за результатами дослідження як рахунку-фактури (пункт 8.23. цієї постанови) так і видаткової накладної (пункт 8.25 цієї постанови), приходить до висновку, що вказані документи відповідають визначенню «первинний документ».   
8.28. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 1 Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
8.29. Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства (стаття 2 Закону).
8.30. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст. 9 Закону).
8.30.1. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
8.30.2. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч. 2 ст. 9 Закону).
8.31. Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність господарської операції можуть бути виключно первинні документи, складені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
8.32. За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):
- господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. (абзац 2 пункту 2.1);
- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (абзац 1 пункту 2.1);
- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (абзац 1 пункту 2.4);
- документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац 1 пункту 2.5);
- відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи. (пункт 2.14).
8.33. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, тобто, судам під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо). У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
8.34. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 927/833/18.
8.35. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відомості, які зазначені у видатковій накладній № РН-0000006 від 14.06.2018 щодо постачальника, одержувача відповідають умовам Договору поставки.
А що стосується ціни за одиницю (за 1 куб.м.), то такі відомості різняться на 3334грн – у цій частині видаткова накладна не відповідає умовам Договору поставки від 27.02.2018 
8.36. Разом з тим, згідно видаткової накладної слідує, що ФОП Ковальчуком О.О. було поставлено для ДП “Володимирецьке лісове господарство” пиломатеріал обрізний хвойних порід на виконання договору №б/н від 14.06.2018, тоді як спірні правовідносини у даній справі (предмет та підстави позову) виникли через невиконання зобов`язань за договором №2018-43 від 27.02.2018.
8.37. Судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 16.02.2021 з`ясовано, що між позивачем та відповідачем жодних інших договірних відносин з поставки пиломатеріалів, як шляхом підписання окремих господарських договорів так і їх укладення у інший спосіб (спрощений) не укладалося. При цьому, сторонами даного спору не укладалося договору  №б/н від 14.06.2018.
8.38. Враховуючи наведене, у судовому засіданні 16.02.2021 у представника позивача також з`ясовувалися обставини щодо того, чи не було у видатковій накладній №РН-0000006 від 14.06.2018 помилково зазначено номер договору №б/н від 14.06.2018.
8.39 Представник відповідача пояснив, що зазначення у видатковій накладній №РН-0000006 від 14.06.2018 номеру договору - №б/н від 14.06.2018 є специфікою роботи ведення внутрішньої бухгалтерії  (номенклатура) та ведення бухгалтерського обліку. На думку захисника, можливо і була зроблена помилка (як неістотний недолік), але у будь-якому разі – це поставка по виписаному рахунку-фактурі від 27.02.2018 та оплаченого платіжним дорученням №741 від 27.02.2018. 
8.40. Щодо неістотних недоліків в документах, в силу частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на які посилається позивач є неістотними, не є підставою для невизнання господарської операції, так як накладна містить відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції та скріплена печаткою позивача, який є, зокрема, отримувачем товару.
8.41. Також господарськими судами встановлено, що відтиск печатки позивача на видатковій накладній № РН-0000006 від 14 червня 2018 року є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цією накладною, накладна складена у відповідності до вимог закону і, відповідно, є підтвердженням господарської операції між позивачем та відповідачем.
8.42. Позивач не надавав суду доказів того, що його печатка була загублена ним, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.
8.43. Посилання позивача на те, що у бухгалтерському обліку Підприємства не відображено господарської операції за видатковою накладною № РН-0000006 від 14 червня 2018 року, слід зазначити наступне.
8.43.1.  Так, згідно частини 3 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. 
8.43.2. Відповідно до частини 6 цієї ж статті Закону саме керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.
8.44. Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
8.45. Таким чином, відповідач, на виконання умов договору, укладеного у спрощений спосіб (а не на підставі Договору поставки від 27 лютого 2018 року № 2018-43, як зазначив суд першої інстанції) за видатковою накладною № РН-0000006 від 14 червня 2018 року поставив позивачу товар на суму передоплати, здійснену позивачем, то, відповідно, у позивача відсутнє право вимагати повернення суми попередньої оплати.
8.46. При цьому, враховуючи заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог та  відомі йому з єдиного реєстру досудових розслідувань обставини порушення щодо ОСОБА_2 кримінального провадження № 12018180000000519 господарським судами встановлено наступне.
8.46.1. На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет розміщена ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Сарбей О.Ф. від 27 квітня 2020 року у справі № 686/9965/20 (провадження № 1-кс/686/5522/20), з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні 12018180000000519 від 27.09.2018 встановлено, що директор Підприємства Крук Анатолій Аристархович будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисних мотивів, з метою незаконного збагачення, здійснив привласнення майна державного підприємства в особливо великих розмірах, в тому числі пиломатеріалу обрізного хвойних порід (сосна) в кількості 33,340 куб.м. на загальну суму 150 030 грн 00 коп., що були поставлені ОСОБА_1 згідно видаткової накладної № РН-0000006 від 14 червня 2018 року. ОСОБА_2 22.04.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.
8.46.2. З ухвали слідчого судді вбачається, що матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12018180000000519 від 27.09.2018 р. ідентифіковано особу, яка від імені позивача брала участь у господарській операції з відповідачем при здійсненні передачі позивачу пиломатеріалу обрізного хвойних порід сосна) в кількості 33,340 куб.м на загальну суму 150 030 грн 00 коп., та підтверджується реальність здійснення цієї господарської операції.
8.46.3. Із ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 9 листопада 2020 року у справі № 556/972/20 вбачається, що на розгляді суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12018180000000519 від 27.09.2018 р. за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст .191 КК України.
8.46.4. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6  ст. 75 ГПК України).
8.46.5. На час прийняття Господарським судом Рівненської області рішення від 18.02.2021 у даній справі №№ 918/1026/20 відсутній вирок суду, яким би було встановлено протиправність дій ОСОБА_2 та його винність у привласненні майна, шляхом зловживання службовим становищем.
8.46.6. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому Шевчуком В.В. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2018 за № 12018180000000519, винесено постанову про призначення почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено завідувачу сектору почеркознавчих досліджень відділу криміналістичних видів досліджень Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Чабану Сергію Михайловичу.
8.46.7. Згідно висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 14.05.2020 р. № 1.1.-190/20 (а.с. 206-218, т.1), (копія надана Рівненською обласною прокуратурою на виконання ухвали суду від 18.01.2021)  - підпис, який міститься у графі "Отримав" видаткової накладної № РН-0000006 від 14.06.2018 р. та виконаний кульковою ручкою із чорнилом синього кольору - виконаний ОСОБА_2 .
8.46.8. При цьому, Рівненська обласна прокуратура листом від  04.02.2021 р. № 31-68вих-21 повідомила господарський суд, що оригінал висновку експерта від 14.05.2020 № 1.1.-190/20 знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 12018180000000519 від 27.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст .191 КК України. (а.с. 204, т.1).
8.46.9. Господарськими судами під час розгляду даного спору не досліджувався, оригінал видаткової накладної № РН-0000006 від 14 червня 2018 року. Відповідач не надавав її для суду.
8.46.10. Рівненська обласна прокуратура у згаданому листі від 04.02.2021 р. № 31-68вих-21 (а.с. 204, т.1) повідомила господарський суд, що оригінал видаткової накладної № РН-0000006 від 14 червня 2018 року знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 12018180000000519 від 27.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст .191 КК України.
8.46.11. На виконання ухвали суду від 18.01.2021 Рівненською обласною прокуратурою  надано належним чином завірену копію видаткової накладної № РН-0000006 від 14 червня 2018 року (а.с. 205, т.1).
8.46.12. Наведені обставини, на думку прокуратури, підтверджують факт поставки відповідачем товару Підприємству на виконання умов Договору поставки б/н від 27 лютого 2018 року за видатковою накладною № РН-0000006 від 14 червня 2018 року.
8.47. Поряд з тим у сукупності пояснень представника позивача та представника відповідача, наявних у матеріалах справи доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Договір поставки від 27.02.2018 сторонами не виконувався: ні зі сторони постачальника, який не виставляв рахунку-фактури на підставі Договору, ні покупцем, який оплачував товар саме у межах Договору поставки від 27.02.2018.
8.48. Дослідженими обставинами у справі та письмовими доказами встановлено, що між сторонами спору виникли договірні правовідносини на підставі укладеного правочину у спрощеній формі (рахунок-фактура від 27.02.2018), яке ФОП Ковальчуком О.О. було виконане 14.06.2018 (видаткова накладна від 14.06.2018).
8.49. При цьому суд апеляційної інстанції також з`ясував спосіб виконання такої поставки: пиломатеріали обрізні хвойних порід (сосна) у кількості 33,340куб.м. були отримані на території ТОВ «Сетім» (вул.Дубки,4, м.Костопіль, Рівненська область) від ФОП Ковальчука О.О. особисто директором ОСОБА_2 та вивезені самовивозом із території на невстановленому вантажному транспортному засобі (зазначена обставина відображена на 1 сторінці ухвали Сарненського районного суду у справі №556/972/20 від 01.07.2021 – а.с.121-124, т.2).
8.50. Таким чином, Підприємство позивача не довело належними та допустимими доказами факту невиконання умов Договору поставки № 2018-43 від 27 лютого 2018 року зі сторони ОСОБА_1 в частині поставки товару.
8.51. Враховуючи наведені обставини щодо кримінального провадженні № 12018180000000519 від 27.09.2018 р. за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст .191 КК України, суд апеляційної інстанції  вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 01.07.2021 у справі № 556/972/20 (вже під час апеляційного провадження господарської справи №918/1026/20) закрито кримінальне провадження № 12018180000000519 відносно  обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, на підставі п.5 ч. 1 ст. ст.284   КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого.
Ухвала набрала законної сили.
8.52. Згідно статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
8.53. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
8.54. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.55. За змістом частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
8.56. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
8.57. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
8.58. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
8.59. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
8.60. Заявлені позовні вимоги Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" є не обґрунтованими, не доведені наявними у матеріалах справи доказами.
8.61. Судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 150 030,00 грн.
8.62. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухваленні оспорюваного рішення та не можуть бути підставою для їх скасування або зміни.
8.63. За таких обставин апеляційну скаргу Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року у справі № 918/1026/20 - без змін.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.
9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
10. Розподіл судових витрат.
10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненької області від 18.02.2021 у справі № 918/1026/20 апелянтом - Державним підприємством "Володимирецьке лісове господарство" сплачено судовий збір у розмірі 3375,68 грн. згідно платіжного доручення №488 від. 11.03.2021.
10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .
10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.
10.4. Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення її без задоволення, а судового рішення - без змін, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" від 11.03.20р. залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Рівненської області від 18 лютого 2021 року у справі №918/1026/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №918/1026/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "03" березня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.