ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/2531/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі №160/2531/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області     про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині зменшення при перерахунку пенсії її розміру з 90% до 60% від суми заробітної плати, обмеження її максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 жовтня 2020 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 20.10.2020 року № 21-327вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині зменшення при перерахунку пенсії її розміру з 90% до 60% від суми заробітної плати, обмеження її максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 жовтня 2020 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 20.10.2020 року № 21-327вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення  суду  та прийняти нове  про  відмову  в  задоволенні  позовних  вимог  в  повному  обсязі. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, позивач з 19.09.2001 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-XII, у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.
19.11.2020 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України , в якій просив відповідача роз`яснити, з яких міркувань виходив орган ПФУ при перерахунку пенсії в розмірі 60% від суми заробітної плати та обмеження ії максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Просив виправити допущене порушення та перерахувати пенсію у розмірі 90% від розміру заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 20 жовтня 2020 року за № 21-327вих-20, та виплачувати ії без обмеження максимальним розміром.
Відповідач листом від 15.12.2020 року № 23865-23829/П-01/8-0400/20, посилаючись на частину 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" 1697-VІІ від 14.10.2014 зазначив, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Розрахунковий розмір пенсії після перерахунку складає з 01.10.2020: 67316,66 х 60% = 40390,00 грн., проте, враховуючи обмеження, визначені       ст.86 Закону № 1697-VІІ, розмір пенсії до виплати з 01.10.2020р. становить 17 120,00 грн., а з 01.12.2020 р. - 17 690,00 грн. 
5 січня 2021 року позивач повторно звернувся із заявою, в якій просив повідомити на підставі якого письмового рішення або розпорядження проведено перерахунок пенсії. 
Відповідач листом від 05.02.2021 року №3521-503/П-01/8-0400/21 повторно відмовив у задоволенні заяви про перерахунок та роз`яснив, що перерахунок пенсії проведено пенсійним органом відповідно до документів наявних в пенсійній справі, та виклав інформацію, яка зазначена в листі від 15.12.2020 року.
Не погодившись з розрахунком розміру пенсії, позивач оскаржив дії відповідача  до  суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що після рішення КСУ від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до      Закону №1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Стосовно розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії  апеляційний  суд  зазначає  наступне. 
Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ    у редакції, чинній до 01.10.2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Законом України    від   08.07.2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого  забезпечення реформування пенсійної системи»    у    статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від    27.03.2014    року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи  та створення передумов для економічного зростання в Україні»     у     статті 50-1 Закону №1789-ХІІ      у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Законом України від     28.12.2014     року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»    у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».
За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Водночас 15.07.2015  року набрав чинності      Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим    Законом, зокрема,    Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015  року.
З набранням чинності    Законом №1697-VII    пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої      прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно із частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури      пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами    другою,    третьою    та      четвертою     цієї статті, при звільненні з роботи або за  кожні  два  відпрацьовані роки.
Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступнного.
Відповідно до частини першої   статті 58 Конституції України   закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той    закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту    статті 58 Конституції України, викладеними у    рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп,   від 09.02.1999  року  №1-рп/99, від 05.04.2001   року №3-рп/2001, від 13.03.2012  року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той    закон    або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія    закону    та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим      законом    або іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності    Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,    Закон №1697-VII    не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми    Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу    Закону №1697-VII      принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Враховуючи  наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону    та тими, яким вона була призначена відповідно до    Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до      Закону №1697-VII.
У     рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 року №5-р/2018      зазначено, що положення частини першої    статті 22 Конституції України    необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам    на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема    щодо      недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності    Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього     Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії     стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ   відповідно до пункту 3   Прикінцевих положень Закону №1697-VII    у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої    статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Стосовно обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, апеляційний суд  зазначає  наступне.
За змістом статті 2 Закону №3668-VI    (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання                                       (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до      Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим    Законом внесені зміни до    статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому, абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим    Законом    і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим      Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої    статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
Отже, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням      Закону №3668-VI    стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим      Законом      перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності    Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII    питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього    Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
Отже, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим    Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності      Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим      Законом    перевищував максимальний розмір.    Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, встановлених      статтею 50-1 Закону №    1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої      статті 86 Закону №1697-VII.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої    статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Зазначені правові висновки стосовно розміру пенсії працівників прокуратури та його обмеження здійснені Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року справі № 580/5962/20, та відповідно до приписів 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
З  урахуванням  наведених  вище  обставин в  їх  сукупності, колегія судів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду належить скасувати з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову  в  повному  обсязі.
Оскільки справа відповідно до п.3 ч.6   ст.12 КАС України   є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5    ст.328 КАС України    оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  цим пунктом.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській  області -  задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі №160/2531/21- скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко