Справа № 444/2121/19                                Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/2307/21                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 
Категорія:

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
З участю представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Романушко П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №№ 444/2121/19за апеляційними скаргами ОСОБА_1  та представника  ОСОБА_2 – адвоката Масюка Михайла Володимировича  на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3  до   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення коштів, трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів, трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання.
У травні 2021 року ОСОБА_3 надала суду заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер 4622710400:01:006:0258, загальною площею 0,08 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1781502546227, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно рішення Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області №24 від 08.02.2019 року; легковий автомобіль марки "OPEL ASTRA", сірого кольору, 2009 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ; на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна : 29095384, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно Свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 31.12.2004 року, виданого Сихівською РА ЛМР згідно з розпорядженням №1240.
В обґрунтування заяви посилається на те, що 05 травня 2021 року їй стало відомо, що ОСОБА_1 вживає заходи для відчуження об`єктів нерухомості з метою уникнення обов`язку повернення коштів, про що розповів їй ОСОБА_4 .
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2021 року заяву задоволено частково.
Вирішено накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер 4622710400:01:006:0258, загальною площею 0,08 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1781502546227, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 згідно рішення Рава- Руської міської ради Жовківського р-ну Львівської обл. № 24 від 08.02.2019р.
Накласти арешт на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна : 29095384, що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 згідно Свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 31.12.2004 року, виданого Сихівською РА ЛМР згідно з розпорядженням №1240 в межах позовних вимог на суму неповернених відповідачами безпідставно отриманих від позивачки грошових коштів у загальному розмірі 25 450 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) доларів США.
В решті заявлених вимог - відмовити. 
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи і суперечить нормам процесуального права.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що єдиною підставою для застосування заходів забезпечення позову є припущення суду першої інстанції про можливі негативні наслідки для  ОСОБА_3 , у випадку відчуження відповідачами арештованого майна та що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позивача.
При цьому, позивач у своїй заяві про забезпечення позову від 07.05.2021 не наводить та не подає жодних доказів, які б підтверджували існування будь-якої реальної загрози ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.
Оскаржувана ухвала не містить будь-якої правової оцінки доказів, які б вказали на необхідність накладення арешту на земельну ділянку та квартиру.
Позивачем не надано суду, а судом першої інстанції не витребувано та не досліджено належних, допустимих, достовірних доказів вчинення відповідачами будь яких реальних дій щодо відчуження об`єктів нерухомого майна, таких як розміщення  оферти їх продажу в мережі Інтернет на веб-сайтах оголошень, публікація оферти їх продажу в друкованих виданнях, звернення до нотаріуса з метою підготовки документів для їх відчуження, проведення їх експертної оцінки з метою визначення вартості, звернення до посередників (маклерів, рієлторів) з метою пошуку потенційних покупців вказаної нерухомості. Зазначає, що загроза відчуження належного відповідачам майна є вигаданою позивачкою або її новим чоловіком з метою введення суду в оману, тому застосування судом заходів забезпечення позову є передчасним та необґрунтованим.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
Представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Масюк М.В. в апеляційній скарзі зазначає, що судом при постановлені ухвали неповно з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції в оспорюваній ухвалі від 31.05.2021 року не наведено жодних доказів, які б підтверджували існування підстав для застосування судом заходів забезпечення позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Романушко П.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Стаття 149 чинного Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову, одним із яких відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України є забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Пункт 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позову і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Із матеріалів справи встановлено, що між сторонами має місце спір щодо коштів, які частинами передавалися відповідачу ОСОБА_1 за викуп квартири АДРЕСА_1 та яка належить відповідачу ОСОБА_2 .. На неодноразові звернення позивача до ОСОБА_5 повернути кошти в розмірі 25 450 доларів США, такі останнім не повернені. У позивача ОСОБА_6 наявні обґрунтовані сумніви щодо добросовісності відповідачів в частині збереження майна та з метою ефективного захисту та виконання у майбутньому рішення суду, просила такий забезпечити.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1  на праві приватної власності, згідно рішення Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області №24 від 08.02.2019 року належить земельна ділянка, кадастровий номер4622710400:01:006:0258 загальною площею 0,08га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1781502546227. ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності № С-00615 від 31.12.2004року, виданого Сихівською РА ЛМР згідно з розпорядженням №1240 належить квартира АДРЕСА_1 реєстраційний номер майна :29095384, що стверджується копіями відповідних інформаційних довідок та на які суд наклав арешт.
Колегія суддів погоджується із прийнятим судом рішенням та вважає, що невжиття заходів забезпечення позову саме у такому виді та межах може ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких ОСОБА_3 звернулася до суду. У випадку відчуження відповідачами майна, яке належить їм на праві власності, може спричинити негативні наслідки для ОСОБА_3 , якщо спір буде вирішений у її користь.
Водночас даний вид забезпечення позову, не порушує право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на володіння та користування належним їм майном, має тимчасовий та зобов`язальний характер для сторін справи. 
Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності доказів щодо реального відчуження майна відповідача, відсутності солідарного обов`язку повернення коштів у випадку задоволення позову, колегія суддів вважає, що має місце спір про право на значну суму, не вирішення зазначеного спору мирним способом є підставою для суду забезпечити такий та поставити сторони у рівні умови на час вирішення спору та прийняття судового рішення.
Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» прописав, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці так і за законом.
Так як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 – адвоката Масюка Михайла Володимировича залишити без задоволення.
Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк