П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/9100/21	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У  травні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обчислення з 19.02.2020р. при перерахунку належного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням для розрахунку лише роботи на посаді судді в розмірі 28 років;
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 1.02.2021р. №951060858507 «Перерахунок пенсії. Версія 1.6.62.1.» про перерахунок належного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 1.12.2020р. і довічно;
- визнати протиправною відмову, викладену у листі ГУ ПФУ в Одеській області №6176-5807/Б-02/8-1500/21 від 16.04.2021р. про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020р. у розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області визначити ОСОБА_1 стаж роботи судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 32 років з урахуванням наступних періодів:
- 2 роки 3 місяці 26 днів - половина часу навчання з 1. 09. 1981р. по 22. 04. 1986р. на денному відділенні юридичного факультету Одеського державного університету ім. І.І.Мечникова;
- 2 місяця 14 днів - робота з 23.04.1986р. по 6.07.1986р. виконуючим обов`язки помічника прокурора Київського району м.Одеси;
- 6 місяців - робота з 7.07.1986р. по 6.01.1987р. стажистом на вакантній посаді слідчого прокуратури Київського району м.Одеси;
- 5 місяців 24 дні - робота з 7.01.1987р. по 30.06.1987р. стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Київського району м.Одеси;
- 9 місяців 17 днів - робота з 1.07.1987р. по 17.04.1988р. на посаді помічника прокурора Київського району м.Одеси;
- 28 років 7 місяців 25 днів - стаж роботи на посадах судді.
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. вих.№06-21/250/2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020р. відповідно до вимог  ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VІІІ від 2.06.2016р..
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020р. по справі №420/8873/20 було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. №06-21/250/2020, починаючи з 19.02.2020р..
На виконання вищезазначеного рішення суду, ГУ ПФУ в Одеській області рішенням від 1.02.2021р. №951060858507 здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача. Водночас при здійсненні такого перерахунку відповідачем було протиправно не враховано стаж роботи позивача з 23.04.1986р. по 6.07.1986р. виконуючим обов`язки помічника прокурора Київського району м.Одеси; з 7.07.1986р. по 6.01.1987р. стажистом на вакантній посаді слідчого прокуратури Київського району м.Одеси; з 7.01.1987р. по 30.06.1987р. стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Київського району м.Одеси; з 1.07.1987р. по 17.04.1988р. на посаді помічника прокурора Київського району м.Одеси, а також половина часу навчання з 1.09.1981р. по 22.04.1986р. на денному відділенні юридичного факультету Одеського державного університету ім. І.І.Мечникова.
В свою чергу зазначені обставини призвели до зменшення розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки з 74% до 66%.
З огляду на зазначене, позивач 2.04.2021р. звернувся до ГУ ПФУ  в Одеській області із заявою про перерахунок свого щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з 74%. Водночас позивачу пенсійним органом було відмовлено у задоволенні заяви та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має розраховуватися, виходячи з відсоткових розмірів суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно вимог ч.3  ст.142 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". Так за 28 років стажу на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача  становить 66%.
Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, щодо зменшення розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки з 74% до 66%, а також із рішенням від 1.02.2021р. №951060858507, позивач звернувся до суду з даним адміністративними позовом.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021р. позов задоволено частково. 
Визнано протиправними та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 30.11.2020р. №951050840932  та від 1.02.2021р. №95106085850 щодо нарахування та виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66% від розміру грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020р. перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74% суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з фактичного стажу роботи 32 повних років, на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. №06-21/250/2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання.
В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області  за  рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 908грн. Розподіл судових витрат не проводити.
Не погоджуючись із даним судовим рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправно враховано лише стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді, без врахування стажу, який відповідно до абз.4 п.34 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII також має враховуватися при визначення стажу роботи на посаді судді. Таким чином, стаж роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 32 роки, у зв`язку із чим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , повинен становити 74% (50% за 20 років та 24% збільшення за кожен рік на посаді судді понад 20 років) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Разом з тим суд першої інстанції зазначив, що не підлягають задоволеною позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо обчислення з 19.02.2020р. при перерахунку належного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням для розрахунку лише роботи на посаді судді в розмірі 28 років, а також визнання протиправної відмови, викладеній у листі ГУ ПФУ в Одеській області №6176-5807/Б-02/8-1500/21 від 16.04.2021р. у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020р. у розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки належним та достатнім способом захисту прав та інтересів позивача при вирішенні адміністративної справи №420/9100/21 в цій частині буде визнання протиправними та скасування саме  рішень №951050840932 від 30.11.2020р. та від 1.02.2021р. №951060858507, яким були порушені права та інтереси позивача. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 13.11.2016р.. На час виходу позивача у відставку, його щомісячне довічне грошове утримання становило 90% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, у подальшому, позивачу здійснювалися перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді, у тому числі у зв`язку зі зміною правового регулювання розміру посадового окладу працюючого судді.
Так зокрема, 10.03.2020р. Одеським апеляційним судом було видано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №06-21/250/2020, відповідно до якої розмір суддівської винагороди, яка має бути врахована при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2020р. складає 223 337,50грн.
На підставі вищезазначеної довідки, позивач 11.03.2020р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеного його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із вказаного розміру суддівської винагороди. Водночас пенсійним органом було відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020р. по справі №420/8873/20 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області в особі Відділу з питань перерахунку пенсій управління застосування пенсійного законодавства №9 ГУ ПФУ в Одеській області «Про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №86 від 12 березня 2020р.. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. №06-21/250/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020р..
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що 30.11.2020р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020р. по справі №420/8873/20 ГУ ПФУ в Одеській області було прийнято протокольне рішення №951050840932 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. №06-21/250/2020. Однак, при здійсненні даного перерахунку відповідачем з 19.02.2020р. було зменшено відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача до 66% суддівської винагороди працюючого судді.
Також з матеріалів адміністративної справи вбачається, що 28.01.2021р. ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перевірку пенсійної справи ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено, що в електронній пенсійній справі позивача не встановлена особливість «призначення за рішенням суду», з огляду на що прийнято рішення про доопрацювання пенсійної справи.
З огляду на зазначене, 1.02.2021р. пенсійним органом було сформовано новий перерахунок пенсії ОСОБА_1 №951050840932  із проставленням відмітки «призначення за рішенням суду». При цьому в зазначеному рішенні відповідачем також було визначено відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача на рівні 66% суддівської винагороди працюючого судді.
2.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявами (письмовими та поданими через електродний кабінет) про перерахунок  свого  щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 74% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Разом з тим, позивачу пенсійним органом було відмовлено у задоволенні заяви та зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має розраховуватися, виходячи з відсоткових розмірів суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно вимог ч.3  ст.142 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". Так за 28 років стажу на посаді судді розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки становить 66%.
Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, щодо зменшення розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставки з 74% до 66 %, а також із рішенням від 1.02.2021р. №951060858507, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів в адміністративний суд.
Перевіряючи правомірність та законність рішення пенсійного органу з урахуванням підстав позову, а також висновків суду першої інстанції та доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто  не  може бути примушений робити те, що  не  передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
У відповідності до ч.1, 4 ст.43 ЗУ "Про статус суддів" №2862-XII від 15.12.1992р. (в редакції, чинній на час призначення позивачці довічного грошового утримання), кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.
30.09.2016р. набрав чинності ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" за №1402-VIII, до цього часу діяв ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" за №2453-VI в іншій редакції.
Разом з цим, ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" за №1402-VIII запроваджено різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, а саме п.25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII, відповідно до якого:
"Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.".
Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, фактично відрізнявся від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.
Рішенням Конституційного Суду України за №2-р/2020 від 18 лютого 2020р. визнано крім іншого, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" від 2.06.2016р. № 1402-VIII зі змінами.
Конституційним Судом України зазначено, що запровадження згідно із положеннями п.25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч.1 ст.126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013р. № 10-рп/2013, відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абз.4 пп.3.1 п.3).
Разом з тим, судова колегія зазначає, що з дня ухвалення КСУ рішення від 18.02.2020р. №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Крім того, судова колегія вважає, що судом першої інстанції  було вірно зазначено, що набрання чинності рішенням КСУ, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. 
Таким чином, саме з 19.02.2020р., наступного дня з дати ухвалення КСУ рішення від 18.02.2020р. у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.
При цьому, на переконання суду, зміна розміру посадового окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020р. по справі №420/8873/20 було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. №06-21/250/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020р..
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. №3-1, затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі – Порядок).
Згідно з п.1 розд.1 вказаного Порядку, заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа). Заява про призначення щомісячного довічного утримання може бути подана суддею особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, завіреної в установленому законодавством порядку.
До заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди (п.2 розд.3 Порядку).
Пункт 3 розділу 2 Порядку визначає, що звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до п.5 розд.І цього Порядку (п.3 розд.4 Порядку).
Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок (п.4 розділу 2 Порядку).
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у випадку зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зокрема посадового окладу, за заявою судді у відставці, до якої додається довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, органами Пенсійного фонду України здійснюється відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у позивача виникло з моменту визнання неконституційними положення п.25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII, а саме з 19.02.2020р., наступного дня з дати    ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020р. у справі № 2-р/2020.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено при розгляді справи в суді першої інстанції, при здійсненні такого перерахунку, відповідачем при визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було враховано лише стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді (28 років 7 місяців 25 днів), що склало 66% (50% (20 років) + 16% (8 років*2) від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Проте, судова колегія вважає вірним зазначити, що відповідачем враховано лише стаж роботи позивача виключно на посаді судді, що становить 28 років 7 місяців 25 днів. 
Так, відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно із ч.4 ст.43 ЗУ «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994р. №4015-XII, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності   ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 7.07.2010р. №2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, роботу виконуючим обов`язки помічника прокурора Київського району м.Одеси з 23.04.1986р. по 6.07.1986р. (2 місяці 13 днів); та на посаді помічника прокурора Київського району м.Одеси з 1.07.1987р. по 17.04.1988р. (9 місяців 17 днів).
Водночас судом першої інстанції було вірно зазначено, що відповідно до  ст.32 Кримінально-процесуального кодексу України від 28 грудня 1960р.  (в редакції чинній на момент проходження позивачем служби в органах прокуратури та слідстві) посада «стажист прокуратури» та «стажист слідчого прокуратури» не охоплюється поняттям «прокурор» та «слідчий», враховуючи його визначення, яке міститься у  ст.32 Кримінально-процесуального кодексу України від 28 грудня 1960 року, а тому законних підстав для зарахування періоду роботи позивача на посаді стажиста прокуратури та стажиста слідчого до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає.
Вказана правова позиція узгоджується з висновком, який висловлений Верховним Судом у постанові від 12 грудня 2019р. по справі №692/290/17.
У той же час, відповідно до згідно абз.2 п. 3-1  Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 3.09.2005р. «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів»  до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) позивача суддею та в період роботи позивача на посаді судді, передбачалось право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, половини строку навчання на денному відділенні юридичного факультету Одеського державного університету ім. І.І.Мечникова у період з 1.09.1981р. по 22.04.1986р..
Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що загальний стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні  ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII  складає повних 32 роки з них 28 років 7 місяців 24 дні на посаді судді.
Отже, враховуючи положення ч.3  ст.142 Закону №1402-VIII  у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із його стажу повних 32 роки, становить 74 %, з яких: 50 % - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 24 % - збільшення за кожен рік на посаді судді понад 20 років (12х2=24).
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 30.11.2020р. №951050840932 щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 66% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді та рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 1.02.2021р. №951060858507, у якому позивачу також було зменшено розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 74% до 66% є необґрунтованими, протиправним та такими, що підлягають скасуванню. 
Виходячи з наведеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 19.02.2020р. перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 74% суддівської винагороди судді працюючого на відповідній посаді, виходячи з фактичного стажу роботи на посаді судді 32 повних років, на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020р. №06-21/250/2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання.
          На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                          О.В.Яковлєв