П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/21171/21	
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Димерлія О.О.
суддів  Танасогло Т.М. ,  Крусяна А.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі №420/21171/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови

У С Т А Н О В И В:
04 листопада 2021 року Головне управління ПФУ в Одеській області (далі - позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.10.2021 року ВП №65420301 про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень.
Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 420/3558/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 року, 13.01.2020 року та 08.07.2020 року пенсійним органом проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року.
Позивач вказує, що 20 жовтня 2020 року до Головного управління надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2020 року за виконавчим листом від 23.02.2021 року №420/3558/19. У відповідь, 27 травня 2020 року пенсійним органом направлено до Відділу примусового виконання рішень Лист за №1500-0405-5/65930, яким відповідача повідомлено про виконання рішення суду.
Проте, незважаючи на виконання судового рішення пенсійним органом в межах повноважень та не враховуючи роз`яснення, викладені у вказаному вище Листі, щодо виплати заборгованості по перерахунку пенсії після їх виділення з Державного бюджету України, старшим державним виконавцем безпідставно винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання вимог судового рішення. 
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 30 грудня 2021 року прийнято рішення, яким у задоволенні позову Головного управління ПФУ в Одеській області відмовлено.
Ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року. Однак, донарахована сума пенсії за період з 01.01.2018 року по 12.01.2020 року в сумі 46 785,37 грн. та за період з 01.05.2020 року по 16.06.2020 року в сумі 4958,80 грн. позивачем не була виплачена, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що управлінням ПФУ не було виконано рішення суду у повному обсязі. 
Крім цього, суд попередньої інстанції врахував, що право на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань. Також, судом зазначено, що пенсійним органом не було надано доказів відсутності коштів на виплату заборгованості по перерахунку пенсії.
Враховуючи викладене, окружний адміністративний суд вирішив, що оскаржувана постанова старшого державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. є правомірною, прийнятою у спосіб та порядок передбаченим законодавством України.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ПФУ в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в порушення вимог ч.5 ст.242 КАС України судом першої інстанції проігноровано висновки Верховного Суду викладені в постанові від 24.01.2018 року по справі №405/3663/13-а. У означеній постанові Верховним Судом вказано, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може уважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Скаржник звертає увагу, що в бюджеті Головного управління на 2021 рік зі змінами на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачено 13,558 млн. грн. Позивач вказує, що станом на 12.01.2021 року органами ПФУ в межах бюджетних призначень здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з датою надходження до боржника по 10.11.2019 року включно. Бюджет Головного управління, передбачений станом на 2021 рік для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, вичерпано.
За таких обставин, на думку скаржника, при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що залишок доплати до пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 12.01.2020 року в сумі 46 785,37 грн. та з 01.05.2020 року по 16.06.2020 року в сумі 4958,80 грн. буде виплачено після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. 
Позивач зауважив, що державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження не вчинялися дій з перевірки виконання боржником рішень, зокрема, не враховано роз`яснень пенсійного органу стосовно виконання рішення суду та з приводу посилань Головного управління щодо виплати коштів після їх виділення з Державного бюджету України.
Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що ГУ ПФУ в Одеській області повідомило державного виконавця про виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження та надало відповідні підтверджуючі документи. Відтак, керуючись положеннями п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №62523699 підлягало закінченню у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно із виконавчим документом.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.
Зокрема, як з`ясовано колегією суддів, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 420/3558/19, 23 лютого 2021 року видано виконавчий лист № 420/3558/19 у відповідності до якого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року.
13 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про примусове виконання виконавчого листа у справі № 420/3558/19.
Постановою державного виконавця від 13 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65420301, в якій повідомлено боржника - ГУ ПФУ в Одеській області про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів.(а.с.10-11)
27 травня 2021 року листом за № 1500-0405-5/65930 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 420/3558/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 року, 13.01.2020 року та 08.07.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року.
Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року становить 14  553 грн. (копія перерахунку пенсії додається).
Доплата пенсії за період з 13.01.2020 року по 31.01.2020 року у розмірі 1982,13 грн. зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 - 05.02.2020 року , а за період з 17.06.2020 року по 31.07.2020 року зарахована - 05.08.2020 року.
Нарахована доплата пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 12.01.2020 року в сумі 46 785,37 грн. та з 01.05.2020 року по 16.06.2020 року в сумі 4958,80 грн. підлягала виплаті згідно із Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року за №649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1 (копія розрахунку на доплату пенсії додаються).
Заборгованість по перерахунку пенсії ОСОБА_1 включено до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою згідно із постановою КМУ № 649.(а.с.12)
19.10.2021 року за невиконання рішення суду старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуб К.О. винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.(а.с.5)
Не погоджуючись із постановою державного виконавця про накладення штрафу, пенсійний орган звернувся до суду.
У відповідності до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. 
Згідно із статтею 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Обґрунтовуючи належність своїх дій Головне управління ПФУ в Одеській області вказує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 420/3558/19 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року. (а.с.7, зворотній бік)
Загальна сума доплати за період з 01.01.2018 року по 12.01.2020 року складає 46 785,37 грн., з 01.05.2020 року по 16.06.2020 року - 4958,80 грн., яка обліковується відповідно до постанови Кабміну України від 22.08.2018 року № 649 та Порядку № 20-1. (а.с.9, зворотній бік)
При цьому, скаржник зауважив, що не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки бюджет Головного управління, передбачений станом на 2021 рік для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, вичерпано.
На підтвердження своїх дій в частині обліку суми доплати за указані періоди Головне управління ПФУ надає докази включення рішення №420/3558/19 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.(а.с.13)
Судова колегія зазначає, при вирішенні спору судом першої інстанції не взято до уваги, що державним виконавцем не враховано та не надано відповідної оцінки вказаним ГУ ПФУ в Одеській області обставинам, викладених у листі від 27.05.2020 року за №1500-0225-5/51013, та прийнято постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення.
Так, згідно до приписів п.1,3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець наділений повноваженнями проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконання відповідно до цього Закону, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб та інших учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію необхідну для проведення виконавчих дій.
Слід відмітити, що старшим державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу взагалі не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.
Апеляційний суд вказує, що відповідач приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, передусім, повинен був встановити обставини щодо відсутності та/або наявності бюджетного фінансування на виплату ОСОБА_1 коштів за рішенням суду, а також чи є наведені пенсійним органом у листі обставини, поважною причиною невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження».          
Під час вирішення питання про накладення штрафу, відповідач, згідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, серед іншого, повинен діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
У свою чергу державним виконавцем не надано правової оцінки поважності причин неможливості виконання рішення суду у справі №420/3558/19, викладених Головним управління в Листі за № 1500-0405-5/65930 від 27.05.2021 року. 
Державний виконавець зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Таким чином, сам факт невиконання судового рішення без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів уважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
При вирішенні спору судом першої інстанції фактично розглянуто доводи ГУ ПФУ в Одеській області, викладені в Листі від 27.05.2020 року та не взято до уваги, що державним виконавцем не надавалася відповідна оцінка вказаним обставинам., яке у свою чергу свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірна постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №65420301 від 19.10.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.
Згідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням наведеного, оскільки висновки суду попередньої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, у відповідності до приписів ст. 315,317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Слід зазначити, що звернувшись з даним позовом до суду щодо оскарження рішення державного виконавця в порядку ч.1 ст.287 КАС України, позивач - Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області, не виступає суб`єктом владних повноважень.
У спірних правовідносинах, згідно до положень п.7,9 ч.1 ст.4, ч.1 ст. 287 КАС України, суб`єктом владних повноважень виступає саме Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), рішення якого оскаржено юридичною особою - боржником у виконавчому провадженні ВП №65420301, на якого накладено штраф за невиконання вимог виконавчого листа.
Таким чином, оскільки в даному випадку позивач не здійснює владно-управлінські функції та звернувся до суду в якості юридичної особи - боржника у виконавчому провадженні, а відтак не є суб`єктом владних повноважень у даних конкретних правовідносинах, тому судовий збір, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню на користь ГУ ПФУ в Одеській області, в силу вимог ч.1 ст.139 КАС України.
При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн., а за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3405 грн., загальна сума - 5675 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами.
З урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі складає 5675 грн.
Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Одеській області - задовольнити повністю.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі №420/21171/21 - скасувати та прийняти нове судове рішення.
Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №65420301 від 19.10.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 43315529) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) судовий збір у загальному розмірі 5675 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Крусян А.В.