УХВАЛА
10 січня 2022 року  
Київ
справа №380/7979/21
адміністративне провадження №К/9901/41244/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в справі             № 380/7979/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про визнання протиправними рішень та зобов`язання до вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, в якому просив: 
- визнати протиправними дії та рішення військової прокуратури Західного регіону України щодо несвоєчасного і неповного нарахування і виплати відшкодування витрат, понесених у відрядженні у листопаді-грудні 2018 року (на проїзд до місця відрядження поїздом Львів-Київ, користування постільними речами в поїзді, на оплату вартості проживання в готелі з 05 по 07 листопада 2018 року, суми добових витрат з 04 листопада по 20 грудня 2018 року); 
- зобов`язати нарахувати і виплатити в повному обсязі відшкодування витрат, понесених у відрядженні у листопаді-грудні 2018 року (на проїзд до місця відрядження поїздом Львів-Київ, користування постільними речами в поїзді, на оплату вартості проживання в готелі з 05 по 07 листопада 2018 року, суми добових витрат з 4 листопада по 20 грудня 2018 року) з урахуванням раніше наданого авансу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправними дії та рішення військової прокуратури Західного регіону України щодо несвоєчасного і неповного нарахування і виплати полковнику юстиції ОСОБА_1 відшкодування витрат, понесених у відрядженні у листопаді-грудні 2018 року (на проїзд до місця відрядження поїздом Львів-Київ, користування постільними речами в поїзді, на оплату вартості проживання в готелі з 5 по                           7 листопада 2018 року, суми добових витрат з 04 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року);
- зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону нарахувати і виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі відшкодування витрат, понесених ним у відрядженні у листопаді-грудні 2018 року (на проїзд до місця відрядження поїздом Львів-Київ, користування постільними речами в поїзді, на оплату вартості проживання в готелі з 05 по 07 листопада 2018 року, суми добових витрат з 04.11.2018 по 20.12.2018), з урахуванням раніше наданого авансу.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі № 380/7979/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
15 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга              ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від            13 жовтня 2021 року в справі №380/7979/21.
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в справі №380/7979/21 залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги шляхом: подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення і надіслання належних доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від                         13 жовтня 2021 року встановлено, що її прийнято в порядку письмового провадження та повний текст виготовлено в той же день.
За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 12 листопада            2021 року.
Касаційну скаргу надіслано до Суду 13 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
На виконання вимог ухвали Суду від 06 грудня 2021 року скаржником подано до Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №380/7979/21. У вказаній заяві скаржник просить Суд поновити пропущений строк з огляду на те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції була прийнята у письмовому провадженні та з її змістом він ознайомився 18 жовтня 2021 року після її оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. При цьому, скаржник зауважує, що копії оскаржуваного судового рішення ним до теперішнього часу не отримано. На підтвердження зазначених у заяві обставин скаржником надано Суду: роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень з інформацією про те, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року оприлюднено 18 жовтня 2021 року; відповідь Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року № 10-09/1119/21/04 на запит ОСОБА_1 від 07 грудня 2021 року, з якої вбачається, що копію постанови суду від 13 жовтня 2021 року в справі № 380/7979/21 було надіслано на електронну адресу позивача, зазначену в матеріалах справи,  ІНФОРМАЦІЯ_1  та доставлено до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, у вказаному листі Восьмим апеляційним адміністративним судом вказується про те, що у зв`язку з відсутністю достатніх асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції, копії судових рішень надсилаються за допомогою електронних засобів зв`язку на офіційні або зазначені електронні адреси учасників справи, а за їх відсутності копії судових рішень долучаються до матеріалів справи.
Отже, оскільки копію оскаржуваного судового рішення Восьмим апеляційним адміністративним судом ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку скаржнику не направлялось, а у Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскаржуваного судового рішення було оприлюднено 18 жовтня 2021 року, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу проходження позивачем публічної служби, а саме: несвоєчасного і неповного нарахування і виплати позивачу відшкодування витрат, понесених у відрядженні у листопаді-грудні 2018 року.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що наказом Генерального прокурора України № 412-вк від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з Генеральної прокуратури України та направлено у розпорядження військового прокурора Західного регіону України до вирішення питання щодо проходження військової служби.
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду).
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень у цій справі ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 9 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59 (далі - Інструкція) та відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 6 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у поєднанні з положеннями вказаної Інструкції щодо визнання права військовослужбовця на відшкодування витрат, понесених у відрядженні, у разі відсутності дозволу керівника підприємства (установи, організації) на відшкодування витрат, понесених понад встановлені норми (на проїзд у м`якому вагоні і на проживання), і в разі перебування під час відрядження на стаціонарному лікуванні і переводу за медичними показаннями до іншого лікувального закладу.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, - відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 6 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також пункт 9 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59 щодо визнання права військовослужбовця на відшкодування витрат, понесених у відрядженні, у разі відсутності дозволу керівника підприємства (установи, організації) на відшкодування витрат, понесених понад встановлені норми, а також в разі перебування під час відрядження на стаціонарному лікуванні та переводу за медичними показаннями до іншого лікувального закладу.
Судом установлено, що касаційну скаргу подано з додержанням вимог процесуального закону, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в справі № 380/7979/21.
3. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №380/7979/21.
3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи -  копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич
                                                                                          С.А. Уханенко