Справа № 756/19148/21                                              суддя в І-й інстанції Дев`ятко В.В.
Провадження № 33/824/910/2022                              суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 лютого 2022 року                                                                                      м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , працюючої на посаді директора ТОВ «ФОРМА Т.», що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 17,за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно з протоколом № 3224/26-15-04-11-22/08 про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 , директор ТОВ «ФОРМАТ Т», що розташоване за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 17, вчинила порушення ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: пп. 201.10, 201.14 та 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); пп. 2 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, що відображено в акті перевірки № 78075/ж5/26-15-04-11-16/41555893 від 20.10.2021 за період серпень 2021 року. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 85  грн. Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила ведення податкового обліку, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду через порушення норм процесуального права та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що посадовими особами податкового органу було порушено вимоги закону. Посадові особи позбавили ОСОБА_1 можливості ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення та актом про результати камеральної перевірки, і, відповідно, позбавили можливості дізнатися про конкретні претензії та порушені норми, що призвели до неможливості подати заперечення у порядку, передбаченому чинним законодавством. Оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та без належного її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.               
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника ДПС України Рудік А.Ю., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке проявилося у порушенні нею ведення податкового обліку, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушила пп. 201.10, 201.14 та 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України та пп. 2 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.
Факт вказаних порушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом про результати камеральної перевірки від 20 жовтня 2021 року. 
Оскаржуючи постанову місцевого суду, ОСОБА_1 вказує на те, що посадовими особами податкового органу було порушено вимоги закону та вона була позбавлена можливості ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення та актом про результати камеральної перевірки. 
Разом з тим, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не посилається на   жоден доказ щодо порушення податковим органом вимог закону під час проведення перевірки. 
Крім того, відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). 
Доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до контролюючого органу, який проводив перевірку, з запереченнями на акт перевірки та надала цьому органу докази відсутності своєї вини, апеляційному суду надано не було.  Отже, ОСОБА_1 не спростувала зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 також зазначає, що вона не була повідомлена про розгляд справи судом. 
Разом з тим, апеляційним судом ОСОБА_1 в повному обсязі поновлено право на захист проти висунутого проти неї обвинувачення шляхом прийняття до розгляду апеляційної скарги та повідомлення про час та місце розгляду справи.
Як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні суду  апеляційної інстанції ОСОБА_1 не посилається на жодну обставину, яка має істотне значення для правильного вирішення справи, спростовує висновки місцевого суду чи доводить її невинність у вчиненні зазначеного правопорушення, як на таку, що не була відома місцевому суду та яка могла б суттєво вплинути на його висновки, у разі її участі в судовому засіданні місцевого суду.
За таких обставин, ОСОБА_1 не спростувала обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що нею порушено пп. 201.10, 201.14 та 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); пп. 2 п. 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно з яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення. 
Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави для скасування постанови суду відсутні.
Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв