22-ц/804/3191/21 
                                                                                265/8271/21 

                                                                  П О С Т А Н О В А   
                                                       ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ
                                       
    „21"  грудня 2021 року                                                      місто Маріуполь  Донецької  області 
Єдиний унікальний номер 265/8271/21
Номер провадження 22-ц/804/3191/21 
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.
за участю секретаря: Целовальник К.А. 
учасники справи :  
позивач - ОСОБА_1   
відповідач -  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2021 року головуючого судді  Костромітіної О. О. зі складанням  повного тексту судового рішення 22 жовтня 2021 року по цивільній справі про розірвання шлюбу,-
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 18 квітня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 70, розірваний; прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що з ухвали про відкриття провадження по справі від 21 жовтня 2021 року, відповідно до якої дата засідання призначена на 22 жовтня 2021 року, вбачається, що вже на стадії відкриття провадження судом порушено вимоги ст.128 ЦПК України, та відповідно права відповідача, оскільки він має право за законом на певний час для підготовки до участі у судовому засіданні, про що саме зазначав в суді та просив  відкласти розгляд справи на іншу дату, щоб відповідач мав можливість надати свої письмові пояснення, але йому було відмовлено та продиктовано текст заяви про розгляд справи без його участі, проте ним вказано, що з вимогами про розірвання шлюбу не згоден. Зауважено, що відповідно до ухвали суду від 21 жовтня 2021 року, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву за правилами ст. 178,278 ЦПК України, 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 22 жовтня 2021 року визначений строк не сплив, але судом ухвалено рішення по суті тільки на підставі обставин, які вказані у позові, без будь-якого врахування позиції відповідача по справі.
Вважає, що якщо під час розгляду справи суд би прийняв заходи до примирення подружжя, установивши правильно та об`єктивно причини подання даного позову, заслухавши обидві сторони судової справи, врахувавши інтереси малолітньої дитини, то не було б підстав для судового рішення про розірвання шлюб, оскільки подання ОСОБА_1 позову про розірвання шлюбу зумовлено емоційним впливом. 
Так, з моменту одруження у квітні 2018 року та по теперішній час вони проживають разом, піклуються один про одного, спільно приймають участь у формуванні сімейного бюджету, працюють, разом піклуються та виховують спільну дитину. Як у будь-якій сім`ї між подружжям виникають певні непорозуміння, але вони їх спільно вирішували, оскільки мають бажання зберегти сім`ю та спільно виховати сина. Дійсно, на початку жовтня 2021 року між подружжям виник конфлікт з побутових питань, але ні він, ні дружина сім`ю не покидали, жили в одній квартирі, піклувались про сина, потім примирились та живуть однією сім`єю по теперішній час.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 погодилася з апеляційною скаргою відповідача. Зазначаючи, що вони примирилися, бажають зберегти сім`ю,разом виховувати спільну дитину та  наразі проживають однією сім`єю, не заперечує проти задоволення апеляційної скарги та скасування рішення про розірвання шлюбу (а.с.39).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, та висловили бажання зберігти сім*ю. 

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини  справи,встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції .
З досліджених матеріалів справи вбачається,що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище не змінювалось) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18 квітня 2018 року   зареєстровано шлюб  (а.с.6). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_4 (а.с.7).
Ухвалюючи рішення по розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того,що  фактично шлюбні відносини між сторонами припинені,відновити сімейні стосунки не вбачається можливим,подальше сімейне життя та збереження сім*ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. 

Проте, погодитись з вказаним висновком суду неможливо,виходячи з наступного. 
           Згідно з п.2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
           Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
             Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
              Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
            Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
             Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
             Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи , 20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,обґрунтовуючи вимоги тим,що 18 квітня 2018 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає з позивачем.  Протягом останніх шести місяців шлюбні відносини фактично були припинені,через суперечки та нерозуміння один одного. На примирення позивач не згодна, переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору та  спору щодо визначення місця мешкання сина між сторонами не має. Просила  розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 18 квітня 2018 року (а.с.2-3).
21 жовтня 2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. До судового розгляду справу призначено на 22 жовтня 2021 року о 15 год.10 хв. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву за правилами  ст.ст.178,278 ЦПК України ,15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.Роз*яснено,що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин , суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.10).
Матеріали справи, також містять телефонограму ,відповідно якої ОСОБА_2 викликається до суду на 15 год.00 хв. 22 жовтня 2021 року для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в якості відповідача (а.с.11).
Із заяви ОСОБА_2 від 22 жовтня 2021 року вх. 25792 , вбачається,що він з позовними вимогами не погоджується,просить справу розглянути у його відсутність та  відмовити (а.с.12). 
З протоколу судового засідання від 22 жовтня 2021 року вбачається,що під час розгляду у відкритому судовому засіданні цивільної справи № 265/8271/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,судове засідання розпочате о 08 год.10 хв.,закінчено судове засідання з проголошенням рішення про задоволення позовних вимог  о 08 год.20 хв. (а.с.13,14). 
         Відповідно до частини першої статті 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
          Після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмовий відзив на позов, в якому викласти свою позицію щодо заперечення проти позовних вимог із зазначенням доказів, що підтверджують його незгоду з позовними вимогами.
          Відзив на позов - найбільш поширений тактичний прийом захисту. Заперечуючи проти позову, відповідач не лише захищається, але й створює умови для якісної роботи суду, допомагає встановити характер спірних правовідносин, закон, який їх регулює, факти, які необхідно встановити і які лежать в основі вимог і заперечень, коло осіб, що мають брати участь у справі. Таким чином, скориставшись своїм правом подати письмове заперечення проти позову, відповідач дасть змогу судді попередньо і всебічно зорієнтуватися в характері спору, який буде предметом судового розгляду.
          Вимоги щодо змісту, форми та порядку подання відзиву на позов визначені в ст. 178 ЦПК України.
          Відповідно до ч.1 ст.278 ЦПК України відзив подається протягом п*ятнадцяти днів із дня вручення ухвали  про відкриття провадження у справі.
         Відповідно до ч.2 ст.278 ЦПК України позивач має право подати до суду відповідь на відзив,а відповідач-заперечення протягом строків ,встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. 
          Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України справи про розірвання шлюбу можуть бути розглянути в порядку  спрощеного позовного провадження.
          Разом з тим,з урахуванням досліджених матеріалів справи , доводи апеляційної скарги  відповідача ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції  норм процесуального права ,та порушення принципу змагальності судового процесу ,заслуговують на увагу .
          Станом на 22 жовтня 2021 року ,на день ухвалення судом першої інстанції рішення по справі, 15 денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі не сплив, тобто рішення по справі  прийнято без будь-якого врахування позиції відповідача по справі. 
         Розглядаючи позов,суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін,але в межах заявлених вимог .
          Мотиви та джерела права,з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. 
        Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
         Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
        Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
         Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
        Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
        Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (частина перша статті 112 СК України).
          Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України).
         Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
         Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
        Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
         Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
         За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
          У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
         Також, суд має враховувати інтереси малолітніх дітей, які потребують виховання та матеріального утримання,відповідного сімейного піклування обох батьків,як позивача,так і відповідача,що має істотне значення саме для збереження їх сім*ї. Крім цього,Декларація прав дитини ,прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі  6 проголошує,що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові й розуміння. Вона повинна,коли це можливо,рости під опікою й відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. 
          У судовому засіданні  апеляційного суду  позивач ОСОБА_1 пояснила,що позов про розірвання шлюбу було подано після  конфлікту  на початку жовтня 2021 року з побутових питань, однак ніхто з подружжя сім*ю не покидав,жили в одній квартирі,піклувалися про сина та виховували його ,потім помирились,і по теперішній час проживають однією сім*єю. Повністю погоджується з апеляційною скаргою відповідача. Підстав для розірвання шлюбу не вбачає ,бажає зберегти сім*ю та разом виховувати спільну дитину .
         Відповідач у судовому засіданні пояснив ,що  як у подружжя іноді виникають певні  непорозуміння,але вони  вирішують їх з дружиною спільно,після конфлікта вони помирилися,жили та живуть в одній квартирі по теперішній час. Він бажає зберегти сім*ю,не вбачає підстав для розірвання шлюбу.Вважає,що як би суд першої інстанції встановив  правильно та об*єктивно причини подання позову ,вислухавши обидві сторони судової справи,врахувавши інтереси малолітньої дитини,то не було б підстав для судового рішення про розірвання шлюбу . 
        Виходячи з наведеного,дослідивши матеріали справи ,та з*ясувавши думку сторін,апеляційний суд дійшов до висновку ,що в судовому засіданні позивачем не надано доказів розпаду сім*ї,доводи позивача про припинення шлюбних стосунків  та спільного не проживання з відповідачем ,об*єктивно нічим не підтверджуються,а навпаки у судовому засіданні підтверджено  сторонами,що подружжя помирилося та продовжують спільно проживати. На думку суду апеляційної інстанції, непорозуміння  в сім*ї носять тимчасовий характер,а у судовому засіданні подружжя висловили бажання зберегти спільне життя та зберегти шлюб . Тобто,судом апеляційної інстанції встановлено ,що розірвання шлюбу при вищевказаних обставинах буде суперечити інтересам обох із подружжя та  інтересам малолітнього сина  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мають істотне значення,а тому підстави для задоволення позову відсутні. 
         Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про  відмову у задоволенні позову  згідно із вищенаведеного мотивування.
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382  ЦПК України, апеляційний суд -

                                                                   П О С Т А Н О В И В  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2021 року - скасувати повністю та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту. 
Повний текст постанови складений 31 грудня 2021 року . 

Судді: