ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1011/22 Справа № 205/5698/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
при секретарі                         Бондаренку В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, – 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно–генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства – задоволено; призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, судову молекулярно – генетичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 та малолітньою дитиною ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,), матір`ю якої є ОСОБА_1 ? Якщо так, то чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,), матір`ю якої є ОСОБА_1 ? 
Проведення експертизи доручено судово – експертній установі КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської області ради (49027, м. Дніпро, Соборна площа, 14; зобов`язано відповідача ОСОБА_1 забезпечити для проведення експертного дослідження забезпечити явку дитини: ОСОБА_3 до експертної установи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської області ради (49027, м. Дніпро, Соборна площа, 14 для відібрання генетичного матеріалу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного. 
Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить визнати його батьком дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. 
       Пунктом 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Провадження у справі в цьому випадку зупиняється на час проведення експертизи (п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України). 
Відповідно до п. 2 ч. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі і на підставі судово-генетичної експертизи.
Згідно правових позицій, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Тобто, серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення експертизи у справі, адже від одержаного висновку в певній мірі залежить результат прийняття рішення з даного спору.
Безпідставними є доводи апелянта з приводу пропуску строку позовної давності на подання заяви про визнання батьківства, оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦПК України), а не підставою для відмови в забезпеченні доказів по справі.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм процесуального права, не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова