Справа № 738/1315/21 	Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я. 	
Провадження № 33/4823/128/22 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сльозки А.Ф. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року, 

                                          В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
          ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 09 жовтня 2021 року, о 09 год. 43 хв., по вул. Сонячна, 34, ум. Мена, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мопедом «Delta-50 QT», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння – відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Сльозка А.Ф. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказує, що судом було допущено спрощений підхід до розгляду справи про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що суд не дослідив усі наявні докази, проявив формальний підхід у їх дослідженні та прийшов до помилкового висновку. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 був фактично введений в оману працівниками поліції, оскільки він пройшов перевірку на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місті зупинки та був тверезий згідно показів приладу. Також, відсутні відомості про роз`яснення працівниками поліції його прав та суті правопорушення, а ОСОБА_1 будучи юридично необізнаною особою, вважав що в його діях немає жодних порушень закону. Крім того, відеозапис не містить усіх обставин подій та не є безперервним.
Також, просив поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки останній збирав документи, які надають йому право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1   та його захисник не з`явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. При цьому захисник Сльозка А.Ф. надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2  ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Як убачається з матеріалів справи, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена судом 20.12.2021 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 30 грудня 2021 року.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 має похилий вік та самостійно не міг подати апеляційну скаргу, витратив значний час, необхідний для звернення та отримання безоплатної вторинної правової допомоги, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.
Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №473320  від 09.10.2021,  ОСОБА_1 ,  09 жовтня 2021 року о 09 год. 43 хв., по вул. Сонячна, 34, у м. Мена, керував мопедом «Delta-50 QT», без реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також за допомогою приладу «Драгер» відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
При складанні даного протоколу ОСОБА_1 не заперечував викладені у ньому обставини, про що засвідчив власним підписом та зазначив, що вчора вживав алкогольні напої, в лікарню їхати потреби немає (а.с.1).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

  З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що мопед під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Після зупинки останній відмовився від проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі. Пояснив, що напередодні вживав алкогольні напої. 
Той факт, що відеофіксація не здійснювалася безперервно, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і  в медичному закладі, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає. 

Доводи апелянта про відсутність відомостей роз`яснення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, є непереконливими, з огляду на таке.
Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Крім того, після оформлення адміністративних матеріалів водій ОСОБА_1 , будучи незгодним з діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
  
Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Менського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року. 

Апеляційну скаргу захисника Сльозка А.Ф. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний