УХВАЛА
24 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  914/2385/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
на рішення господарського суду Львівської області від 29.03.2021 та
постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд"
до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним в частині рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.08.2020 №  63/79-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №  63/2-01-5-2020,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд",

ВСТАНОВИВ:

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Західне МТВ АМКУ, відповідач, скаржник) звернулося 29.12.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить: скасувати рішення господарського суду Львівської області від 29.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 (повний текст постанови виготовлено 06.12.2021) у справі №  914/2385/20; ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Крім того скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження спірних судових актів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Шляхбуд" (далі - позивач) звернулося 10.01.2022 із запереченням проти відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, мотивованим неналежним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження спірних судових актів.

Касаційна скарга відповідача не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Предметом касаційної скарги є рішення місцевого суду від 29.03.2021 та постанова апеляційного господарського суду від 29.11.2021. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Так поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1)  послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2)  описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3)  пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4)  посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України вбачається, що першою підставою касаційного оскарження спірних судових актів Західне МТВ АМКУ зазначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України (вказує на невідповідність висновків спірної постанови, сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах, щодо змісту: статті 86 ГПК України, викладених у постановах Верховного Суду: від 11.06.2020 у справі №  910/10212/19; від 09.07.2020 у справі №  910/13473/19; від 13.04.2021 у справі №  921/120/20; від 08.07.2021 у справі №  914/938/20; статей 7, 19 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001 №  2210-III, викладених у постанові Верховного Суду від 16.01.2020 у справі №  910/367/19). Зазначена підстава узгоджується з вимогами касаційної скарги про скасування спірних судових актів та ухваленням нового рішення у справі.

Окрім того скаржник вказує на унеможливлення встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, через недослідження судами зібраних у справі доказів (документів на підтвердження використання одного електронного майданчика для участі у закупівлі; спільних ІР адрес під час перегляду та подання тендерних пропозицій, а також під час надсилання податкової звітності; електронних файлів пропозицій, поданих з однаковими параметрами: "Програма творець", "Програма виробник" та "Версія програми РDF"; схожості в оформленні документів за змістом, стилістикою викладення, за назвою та за ідентичністю звіряння копій документів; наявності спільного працівника; формування кошторисів в одному програмному комплексі; дефектів під час друку та/або сканування документів; не економічно-обґрунтованого підходу до формування цінової пропозиції), що фактично є другою підставою для звернення з касаційною скаргою, яка підпадає під ознаки положень пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України з відповідним посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 287 ГПК України. Однак вказана підстава для звернення із касаційною скаргою є необґрунтованою та взаємонеузгодженою стосовно вимог про скасування судових актів з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Отже, зазначена вище підстава касаційного оскарження (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України й пункт пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України) - містить суттєві недоліки, що підлягають усуненню.

До того ж ненадання судами попередніх інстанцій оцінки усім обставинам справи та невірне застосування норми права, не є очевидним та явним виконанням приписів пункту п`ятого частини другої статті 290 ГПК України. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення стороною обставин справи та до переоцінки доказів, що вже здійснено судом апеляційної інстанції та з огляду на статус Верховного Суду й повноваження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Стосовно клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження спірних судових актів, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга відповідача у справі №  914/2385/20 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження спірних судових актів буде розглянуте Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.  Касаційну скаргу Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду Львівської області від 29.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 зі справи №  914/2385/20 залишити без руху.

2.  Надати Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка,  6.

3.  Роз`яснити Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                              І. Бенедисюк