Постанова
Іменем України
17 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 333/3770/20
провадження № 61-8660св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», акціонерне товариство «Оператор газорозподільноїсистеми «Запоріжгаз»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» нарішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у складі судді Варнавської Л. О., від 06 січня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В., Полякова О. З., від 30 березня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , звернулись до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (далі - ТОВ «Запоріжгаз Збут»), акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз») про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є побутовими споживачами природного газу, який використовується для опалення та приготування їжі, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .
На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким обліковується заборгованість, що стало підставою для припинення газопостачання працівниками АТ «Запоріжгаз». Під час припинення газопостачання ніяких документів не було залишено. Механічне від`єднання відбулось на території домоволодіння. Письмових попереджень щодо наміру припинити газопостачання позивачам з боку відповідача не направлялось, акт про припинення газопостачання не підписано споживачами та не вручено позивачам, відеозйомка не застосовувалась, пломби на зберігання не передано.
Крім того, позивачі вказали, що діями відповідачів їм спричинена моральна шкода, оскільки у зв`язку з відсутністю газопостачання вони змушені були нести додаткові витрати на придбання електричних приладів для опалювання приміщення та приготування їжі, а також докладати додаткові зусилля для організації свого життя.
Вважаючи, що припинення газопостачання до їх домоволодіння є незаконним та таким, що порушує права побутових споживачів на отримання житлово-комунальної послуги з газопостачання, позивачі просили суд:
- визнати неправомірними (незаконними) дії ТОВ «Запоріжгаз збут» щодо подання заяви (повідомлення) до АТ «Запоріжгаз» про припинення газопостачання позивачам як побутовим споживачам природного газу;
- визнати неправомірними (незаконними) дії АТ «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання позивачам як побутовим споживачам природного газу 21 грудня 2019 року та зобов`язати АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання;
- стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 10 000 грн, на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 15 000 грн, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 5 000 грн.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 
2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково. 
Визнано неправомірними дії АТ «Запоріжгаз» із відключення газопостачання по АДРЕСА_1 21 грудня 2019 року. Зобов`язано АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання у вказаному будинку. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судового збору.
Суд першої інстанцій, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що споживачем газу є саме ОСОБА_1 , як власник будинку, на яку відкритий особовий рахунок, від імені якої вносяться платежі за спожитий газ, а тому іншими позивачами не доведено порушення їх прав.
Доводи ОСОБА_1 щодо порушення її прав діями ТОВ «Запоріжгаз збут» оцінено критично, оскільки заборгованість за поставлений газ була не оспорена, повідомлення про існуючу заборгованість та можливе відключення було отримано ОСОБА_1 .
Разом з тим суд першої інстанції погодився з доводами ОСОБА_1 про порушення АТ «Запоріжгаз» порядку повідомлення про припинення газопостачання побутовому споживачу.
Порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.
Судом також враховано, що ОСОБА_1 вимоги про відшкодування моральної шкоди не заявлялись.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі АТ «Запоріжгаз», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
19 травня 2021 року АТ «Запоріжгаз» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 
2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
У вересні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
АТ «Запоріжгаз» посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питань щодо застосування абзацу 60 пункту 4 глави 1 розділу I, абзацу 2 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Зазначає, що відповідно до абзацу 60 пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Натомість суди попередніх інстанцій помилково встановили, що 
ОСОБА_1 у розумні наведеного визначення є споживачем природного газу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо права власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: 
АДРЕСА_1 , відсутнє рішення виконавчого комітету про присвоєння будинку АДРЕСА_1 , відсутні документи щодо встановлення іншого права користування зазначеним домоволодінням  ОСОБА_1 . Також відсутні докази фактичного використання газу для власних побутових потреб, зокрема приготування їжі, підігріву води та опалення свого житлового приміщення. ОСОБА_1 за вказаною адресою не зареєстрована та фактично не проживає, документи на право власності надані на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанцій, встановивши лише порушення прав ОСОБА_1 , помилково дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Пунктом 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем не покладено обов`язку на оператора ГРМ направляти повідомлення про припинення газопостачання з повідомленням про вручення рекомендованого листа.
Касаційна скарга не містить доводів щодо оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій ТОВ «Запоріжгаз збут», відшкодування моральної шкоди, а тому в силу статті 400 
ЦПК України справа в цій частині касаційним судом не переглядається.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 є власником 21/50 часток будинку АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою розташовано житловий будинок співвласниками якого є три особи. Частина домоволодіння ОСОБА_1 відокремлена огорожею, має окремий вхід та визначена адресою із № 39б.
На її ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 як споживачу природного газу.
07 жовтня 2019 року на адресу ОСОБА_1 : 
АДРЕСА_1 , ТОВ «Запоріжгаз збут» направило повідомлення про припинення газопостачання та необхідність погашення простроченої заборгованості, зазначивши, що станом на 07 жовтня 2019 за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 13 022,63 грн. При цьому роз`яснено, що у разі якщо заборгованість не буде погашена в строк до 17 жовтня 2019 року, споживач самостійно зобов`язаний припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам АТ «Запоріжгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання.
17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримала вказане повідомлення 
ТОВ «Запоріжгаз збут».
Згідно наданих ТОВ «Запоріжгаз збут» відомостей щодо абонента 
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на листопад 2019 року обліковується заборгованість на суму 14 601,48 грн.
13 листопада 2019 року ТОВ «Запоріжгаз збут» направило АТ «Запоріжгаз» доручення на припинення газопостачання, в тому числі за адресою: 
АДРЕСА_1 , побутового споживача ОСОБА_1 
із 09 год 21 листопада 2019 року.
15 листопада 2019 року АТ «Запоріжгаз» направило ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення про припинення газопостачання, підставою припинення розподілу природного газу є отримання письмової заяви про припинення від постачальника природного газу ТОВ «Запоріжгаз збут», у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газ. У повідомленні вказано, що розподіл природного газу буде припинений 
21 грудня 2019 року.
Матеріали справи не містять відомостей про вручення вказаного повідомлення.
21 грудня 2019 року АТ «Запоріжгаз» припинено газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено актом про припинення (обмеження) газопостачання. Припинення газопостачання проведено шляхом механічного від`єднання газопроводу на вводі, демонтажу крану вводу, встановлення заглушки, пл. С46213375. Акт підписано двома представниками АТ «Запоріжгаз». Відповідно до наявної в ньому відмітки присутня ОСОБА_3 відмовилась від підпису.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої-другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року затверджено «Кодекс газорозподільних систем».
Згідно пункту 1 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки системи газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.
Тобто, визначеним порядком передбачено обов`язок Оператора ГРМ забезпечити належне та своєчасне (не менше ніж за три доби) повідомлення побутового споживача про заплановане припинення газопостачання.
Вказаний обов`язок може бути виконаний Оператором ГРМ як шляхом надіслання рекомендованого поштового відправлення, так і вручення повідомлення особисто побутовому споживачу під розписку працівниками Оператора ГРМ.
У разі надіслання рекомендованого поштового відправлення, Оператор ГРМ має забезпечити можливість своєчасного його отримання побутовим споживачем, врахувавши нормативні строки пересилання поштових відправлень, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року.
У розглядуваній справі судами встановлено, що 15 листопада 2019 року 
АТ «Запоріжгаз» направило ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення про припинення 21 грудня 2019 року газопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газ.
21 грудня 2019 року побутовому споживачу ОСОБА_1 працівниками 
АТ «Запоріжгаз» припинено газопостачання за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Встановивши порушення порядку припинення газопостачання, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про поновлення прав ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання відповідача відновити газопостачання до її будинку.
Доводи касаційної скарги спрямовані на необхідність встановлення нових обставин та переоцінку доказів у справі підлягають відхиленню, як такі, що виходять за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 400 ЦПК України.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
Посилання заявника на те, що ОСОБА_1 не є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , є необґрунтованими та правильно спростовані судами попередніх інстанцій з урахуванням наявних у справі доказів. 
При цьому саме по собі зобов`язання відновити газопостачання, не звільняє від обов`язку сплатити заборгованість за спожитий природний газ, а у разі виникнення спору з приводу стягнення заборгованості, такий спір може бути вирішено судом.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України оскаржені судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
За змістом частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а тому відсутні підстави для розгляду скарги з викликом сторін, про що просив заявник в касаційній скарзі.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович  Є. В. Синельников С. Ф. Хопта