Справа № 308/2435/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
22 грудня 2021 року         м. Ужгород
       Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Кожух О.А., Фазикош Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2021 року, головуюча суддя Бенца К.К., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
               Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2021 року матеріали позовної заяви передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.  
Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. На думку позивача, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки зважаючи на положення частини 12 статті 28 ЦПК України позов до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса може фізичною особою пред`являтися також за місцем виконання напису.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 
Направляючи матеріали справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва  для розгляду по суті, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна вказаному суду з огляду на те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б) територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч.12 ст.28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа № 263/14171/19).

Позивач при зверненні з позовом використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду, за фактичним місцем його виконання відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України.

Частини 1-2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Відтак, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Таким чином, виконавчий напис виконується по місцю роботи, а саме Постанову про виконання виконавчого напису подано до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (юридична адреса: м. Ужгород, пл. Ш.Петефі,14), де ОСОБА_1 займає посаду провідного юрисконсульта, що відповідає ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.12 ст.28 ЦПК України, а тому висновки суду першої інстанції щодо підсудності справи Шевченківського районного суду м. Києва, відповідно до місця знаходження приватного виконавця є хибними.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
  Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
          Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду складено 22 грудня 2021 року.

Головуючий 

Судді