УХВАЛА

24 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/1169/17
адміністративне провадження № К/9901/44929/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС, (далі - ГУ ДПС) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Будівельник» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області №0000401402 та №0000391402 від 03.03.2017.
Додатковим рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 стягнуто з ГУ ДПС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ «Будівельник» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 залишені без змін.
06.12.2021 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
ГУ ДПС у касаційній скарзі підставами касаційного оскарження зазначило пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідач зазначає про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.2 статті 135, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.4 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС, презюмує, що у касаційній скарзі не оспорюється правильність встановлених судом обставин у справі, а касаційна скарга стосується тільки висновку суду щодо юридичної оцінки обставин у справі.
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального (та/чи процесуального) права, яку неправильно застосовано (порушено) судом апеляційної інстанції, висновок щодо застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як, на думку відповідача, така норма повинна застосовуватися.
Однак, ГУ ДПС у касаційній скарзі не вказує у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як, на думку контролюючого органу, ця норма повинна застосовуватися.
Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що ПАТ «Будівельник» внесено до фінансової звітності недостовірну інформацію щодо собівартості реалізованих цінних паперів, оскільки операції купівлі-продажу цінних паперів (облігацій серії J емітента ТДВ «Жилбуд-2») були збитковими, а позивач не мав розумної економічної причини (ділової мети) при здійсненні цих операцій.
Разом з тим, вказані доводи ГУ ДПС фактично свідчать про незгоду з оцінкою судом апеляційної інстанції доказів у справі та встановлення на підставі цих доказів обставин у справі (щодо отримання позивачем прибутку від операцій купівлі-продажу цінних паперів).
Верховний Суд вже зробив висновок щодо того, чи може збитковість господарської операції свідчити, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю платника податків та не відповідає діловій меті як ознаці такої діяльності (зокрема, в постановах від 14.05.2019 у справі №804/3555/13-а та від 26.04.2019 у справі №803/173/18).
Доводів, що до операцій з цінними паперами, показники яких позивач відтворив у податковому обліку, не може бути застосований такий висновок Верховного Суду, ГУ ДПС у касаційній скарзі не наводить.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
За змістом касаційної скарги судами першої та апеляційної інстанцій при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу частини п`ята, шоста статті 134 КАС України застосовані без урахування висновків Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №821/1594/17 та від 17.10.2018 у справі №301/1894/17.
У постанові від 15.08.2018 у справі №821/1594/17 Верховний Суд сформулював висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові від 17.10.2018 у справі №301/1894/17 Верховний Суд зробив висновок, що при вирішенні питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги 
ГУ ДПС у касаційній скарзі не зазначає у чому полягає неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №821/1594/17 та від 17.10.2018 у справі №301/1894/17. 
Саме лише зазначення у касаційній скарзі обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, не може бути оцінено як дотримання відповідачем вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
З урахуванням змін до  глави 2 розділу ІІІ КАС України, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу ДПС, на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2021, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко