Ухвала
01 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 496/4326/21
провадження № 61-1549ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про продовження обмежувального припису стосовно кривдника,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила продовжити дію обмежувального припису щодо ОСОБА_1 на строк 4 місяці, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:
- усунути перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою -
АДРЕСА_1 , що є об`єктом права приватної власності ОСОБА_2 з боку кривдника ОСОБА_1 ;
- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою - 
АДРЕСА_1 , що є об`єктом права приватної власності ОСОБА_2 з боку кривдника ОСОБА_1 ;
- заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , а також за місцем мешкання батьків ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 ;
- заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс повідомлення) з ОСОБА_2 та через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;
-заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою - 
АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 вересня 
2021 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про продовження обмежувального припису стосовно кривдника.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 вересня 
2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про продовження обмежувального припису стосовно кривдника, задоволено.
Продовжено дію обмежувального припису щодо ОСОБА_1 на строк 4 місяці, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:
- усунути перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою -
АДРЕСА_1 , що є об`єктом права приватної власності ОСОБА_2 з боку кривдника ОСОБА_1 ;
- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою - 
АДРЕСА_1 , що є об`єктом права приватної власності ОСОБА_2 з боку кривдника ОСОБА_1 ;
- заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , а також за місцем мешкання батьків ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 ;
- заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс повідомлення) з ОСОБА_2 та через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;
-заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 за адресою - 
АДРЕСА_1 .
21 січня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року (надійшла до суду 26 січня 
2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 28 січня 2022 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
22 лютого 2022 року до Верховного Суду, на виконання ухвали Верховного Суду від 28 січня 2022 року, надійшла уточнена редакція касаційної скарги.
Однак, ОСОБА_1 в уточненій касаційній скарзі знову не вказав конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, а лише послався на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України та зазначив, що суд не дослідив надані докази.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
Отже, станом на 01 квітня 2022 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду від 28 січня 2022 року, заявником не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню 
із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                              Г. В. Коломієць