УХВАЛА
Іменем України
 
11 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 296/1893/21
провадження № 61-20959ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2021 року 
та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 0640/3755/18 визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 
у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою з послідуючою передачею в оренду на 49 років для сінокосіння земельної ділянки 
за кадастровим номером 1820885800:08:000:0072, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області.
 
Вважав, що існують підстави для відшкодування моральної шкоди, яка виразилась у пережитих ним душевних стражданнях у зв`язку з неправомірними діями відповідача, а тому просив стягнути з ГУ Держгеокадастру 
у Житомирській області на його користь у відшкодування моральної шкоди 1 500 000,00 грн.
 
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду 
від 30 вересня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
 
13 грудня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог. 
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 10 січня 2022 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, 
що призвело до прийняття незаконного судового рішення.
 
Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано 18 листопада 2021 року.
 
Разом з цим, відповідно до штрих кодового ідентифікатора, зазначено 
на доданій до матеріалів касаційного провадження копії конверта Житомирського апеляційного суду, датою вручення поштового відправлення 
є 15 листопада 2021 року.
 
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.
 
Судами установлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 0640/3755/18 визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, викладену в листі від 24 травня 2018 року, у наданні ОСОБА_1 дозволу 
на виготовлення проекту землеустрою з послідуючою передачею в оренду на 49 років для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером 1820885800:08:000:0072, що розташована на території Бердичівського району Житомирської області.
 
За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
 
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями 
чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).
 
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
 
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння 
її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних 
чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин 
чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.
 
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння 
її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних 
чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин 
чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
 
Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії 
чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій 
її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач 
у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.
 
Вирішуючи підставність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо відшкодування на його користь ГУ Держгеокадастру у Житомирській області моральної шкоди, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позову, виходячи із того, 
що позивач не довів належними й допустимими доказами факту заподіяння йому відповідачем моральної шкоди.
 
Крім того, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 
від 15 серпня 2018 року права ОСОБА_1 відновлено, отже суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Україниу разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій.
 
Із касаційної скарги, убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2021 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.
 
Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2021 року 
та постанови Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду 
м. Житомира від 31 серпня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення моральної шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  ОСОБА_1 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська