ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 р.	Справа № 520/15088/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
представник позивача Халаєва Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, по справі                           № 520/15088/21
за позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД"      
до           Державної служби України з безпеки на транспорті                      
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №290682 від 13.07.2021.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він вказав на те, що Харківським окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
В  обґрунтування  вимог апеляційної скарги зазначає, що про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт позивач не був повідомлений належним чином та був позбавлений можливості надати свої пояснення та зауваження. Також, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені постанові від 24.07.2019 р. по справі                      № 803/1540/16 зазначив, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. А при перевірці 11.06.2021р. представники уповноважених підрозділів Національної поліції на місці зупинки транспортних засобів взагалі були відсутні. Також, вказує, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08. Проте, вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (зокрема рідким). Зазначене, на його думку, свідчить про відсутність вимог щодо нормативів щодо навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу та про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.  
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. 
Представник відповідача  в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 11.06.2021 службовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, місце перевірки: Харківська обл., 471км а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський», перевірено транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого, згідно посвідчення водія, перебував ОСОБА_1 .
За результатами перевірки посадовими особами відповідача було складено акт №286158 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.06.2021, в якому у графі «у тому числі порушення...» вказано: перевезення вантажу з перевищенням вагових норм на 10,18% без відповідного дозволу, чим порушено п. 22.5 ПДР, відповідальність за що передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було винесено постанову №290682 від 13.07.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн.
Позивач, вважаючи винесену відповідачем постанову незаконною та протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно було винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №290682 від 13.07.2021 відносно ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» про застосування штрафу у розмірі 34000 грн.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Отже, з огляду на зазначене, перевіряючи у водія позивача наявність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, співробітники Укртрансбезпеки діяли згідно вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до п. 3, 4 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється: наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Відповідно до п. 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).
Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 наведене визначення поняття «габаритно-ваговий контроль» - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 також наведене визначення поняття «великовагові та великогабаритні транспортні засоби» - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Так, керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком №1567, на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 05.07.202 по 11.07.2021 та направлення на рейдову перевірку від 07.07.2021 №012088, 11.07.2021 співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка на 471 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський».
Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №422 від 20.05.2013 (далі - Порядок №422).
Відповідно до п. 3, 4 Порядку №422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.410, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHAUF, модель TF34T, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку №422, водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав для перевірки посадовим особам Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки DAF, модель XF 105.410, номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіп-цистерна) марки FRUEHAUF, модель TF34T, номерний знак НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів № 249971/2 від 10.06.2021.
Відповідно до наданих документів посадовими особами відповідача  встановлено, що автомобільним перевізником є ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», яке надавало послуги з перевезення вантажу (дизельне паливо).
Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).
Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункти 3, 4, 6 Порядку).
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку).
Відповідно до пункту 12 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Згідно пункту 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки марки DAF, модель XF 105.410, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHAUF, модель TF34T, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що: загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом-цистерною та вантажем становила 45,720 т при нормі 40 т; навантаження на першу одиночну вісь тягача становить 8,300 т при нормі 11 т; навантаження на другу одиночну вісь тягача становить 13,220 т при нормі 11т; навантаження на строєну вісь напівпричепа-цистерни становить - 24,200 т при нормі 22 т.
Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування №679 від 11.06.2021.
Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок №1007/1207).
Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку №1007/1207 та на підставі талону про зважування №679 від 11.06.2021, контролюючими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №050764 від 11.06.2021.
На підставі п. 6 Порядку №422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів                          № 0023428 від 11.06.2021.
З дотриманням вимог пунктів 30 та 31-1 Порядку №879, співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено розрахунок №0023428 від 11.06.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 11.06.2021 №0023428.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30).
Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначає про те, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Так, відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксований в акті №286158 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.07.2021.
Водій ОСОБА_1 з актом №286158 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.06.2021 був ознайомлений, однак, від підпису та надання пояснень відмовився, про що у відповідності до п. 22 Порядку №1567, співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки внесено відповідний запис.
Аналогічну правову позицію щодо наявності відповідного дозволу висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.07.2019 по справі №803/1540/16, де зазначив наступне: « 40. У справі встановлено, що підставою для видання спірної постанови про застосування до Товариства адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, модель 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричіпом марки JANMIL, модель NW-1S, реєстраційний номер НОМЕР_4 (які належать Товариству і використовуються ним при здійсненні господарської діяльності), проведеного 11  серпня 2016  року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки. Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.
41. Суди попередніх інстанцій встановили, що такого дозволу у Товариства немає, а отже за описаних обставин колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи не міститься відповідного дозволу.
Натомість, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» має чітку вказівку для отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем вимог п. 22.5 ПДР, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Щодо твердження позивача про винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу без належного повідомлення про місце і час розгляду справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Згідно з п. 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Так, повідомленням №52035/28.2/24-21 від 05.07.2021, направленим поштою 06.07.2021 відповідно до списку №8284 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку №22 AT «УКРПОШТА», позивача було викликано на 13.07.2021. Повідомлення було отримано позивачем 14.07.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Разом з цим колегія судів враховує, позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17, вказано: "завчасне у межах достатнього поза розумним сумнівом строку надходження поштового відправлення (до складу якого входить повідомлення про дату, час та місце розгляду питання стосовно накладення штрафу на перевізника) до установи з поштового зв`язку і не отримання цього повідомлення перевізником не виключає можливості накладення штрафу за відсутності перевізника, адже кожен учасник суспільних відносин повинен дотримуватись базових правил добропорядності, доброчесності та сумлінності тощо, а не ухилятись від отримання поштової кореспонденції задля уникнення юридичної відповідальності.
Також, колегія судів вказує на те, що Порядком №1567 не передбачено обов`язку Управління Укртрансбезпеки заздалегідь повідомлення позивача (за кілька днів), а лише передбачено обов`язок повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення, що і було зроблено Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області та про що свідчать матеріали справи.
Пункт п. 27 Порядку №1567 вказує на те, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, адже вже 07.07.2021 (згідно інформації з сайту Укрпошти щодо отримання рекомендованого повідомлення № 6102254815682) відправлення знаходилось у відділенні Укрпошти за місцем реєстрації позивача та 07.07.2021 відправлення не вручене під час доставки.
Зазначене свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення, починаючи з 07.07.2021, однак не скористався своїм правом.
Поряд з цим, позивач не навів жодної обставини та не надав доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення про час і місце розгляду справи. 
На розгляд справи щодо акту № 286158 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.06.2021 позивач чи його представник не прибули та не надали жодних письмових пояснень.
З огляду на зазначене, відповідно до п. 27 Порядку № 1567, Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача.
Законом України №54-ІХ від 11.09.2019, який набув чинності 25.09.2019, внесено ряд змін до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, частину першу статті 60 цього закону доповнено новими абзацами: абзац 14 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; абзац 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; абзац 16 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вже зазначалось вище,  за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, модель XF 105.410, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHAUF, модель TF34T, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що: загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом- цистерною та вантажем становила 45,720 т при нормі 40 т. що у відсотковому співвідношенні становить 14,30 %; навантаження на першу одиночну вісь тягача становить 8,300 т при нормі 11т; навантаження на другу одиночну вісь тягача становить 13,220 т при нормі 11т, що у відсотковому співвідношенні становить 20,18 %; навантаження на строєну вісь напівпричепа-цистерни становить - 24,200 т при нормі 22 т, що у відсотковому співвідношенні становить 10,00 %.
Відсоткове співвідношення перевищення вагових норм зафіксовано в акті та розрахунку №0023428 від 11.06.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 11.06.2021 №0023428.
Таким чином, допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Враховуючи викладене, судова колегія вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем, за результатами розгляду справи, було правомірно винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу  № 290682 від 13.07.2021 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 34000 грн.
Щодо доводів позивача стосовно того, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08, проте вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (зокрема рідким), а результати вимірювання здійсненні при відсутності затвердженої Методики, не можна вважати достовірним, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу та відповідно складання розрахунку плати за проїзд за перевищення вагових параметрів і винесення рішення про застосування штрафів, колегія суддів зазначає наступне.
В розумінні підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Пунктом 19 Порядку № 879, у редакції чинній на час прийняття такого Порядку, встановлювалося, що регламент проведення вимірювання і зважування та технічні параметри вимірювального і зважувального обладнання визначаються Укравтодором згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 р. №385 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 і від 27 червня 2007 р. №879 пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. При цьому змін до п.п. 2 п. 2 Порядку № 879 внесено не було.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 671 Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні виключено пункт 19 Порядку №879.
З огляду на виключення пункту 19 Порядку №879, що передбачав застосування методики проведення габаритно-вагового контролю, наявність у терміні "вимірювання" посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не розцінюється судом як наявність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року по справі № 819/1381/16, відсутність такої методики не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.
Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не враховано показники відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та час здійснення габаритно-вагового контролю, колегія суддів зазначає наступне.
В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт відсутні будь-які заперечення щодо процедури проведення габаритно-вагового контролю.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача щодо помилок в ході проведення габаритно-вагового контролю.
Крім того, суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду від 24.07.2019р. по справі № 803/1540/16, оскільки правовідносини у даних справах не є аналогічними тим, що розглядались у справі Верховним Судом України.
Отже, на підставі вищевикладеного, колегія суддів погодужється з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність вчинених ним дій та прийнятого рішення, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" є такими, що не підлягають задоволенню.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року по справі                      № 520/15088/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  23.02.2022 року