РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року
м. Рівне

Справа № 558/365/21
Провадження № 22-ц/4815/280/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
судді-доповідача      – Шимківа С.С.,
суддів: –  Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи: 
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс",
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2021 року (ухвалене у складі судді Феха Т.С.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про  стягнення заборгованості за кредитним договором,-

       в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ТзОВ "Фінфорс" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором "841786-А" від 18 березня 2020 року в розмірі 15270,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 10270,00 гривень – нарахованих відсотків.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТзОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 18 березня 2020 року за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ "СС Лоун" було укладено електронний кредитний договір "841786-А". Такий кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору, затвердженого наказом ТзОВ "СС Лоун" №3101-1 від 31 січня 2020 року та Правил надання коштів в кредит ТзОВ "СС Лоун", затверджених наказом ТзОВ "СС Лоун". Примірний кредитний договір та Правила надання коштів в кредит розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТзОВ "СС Лоун" www.ccloan.ua в розділі https://www.ccloan.ua/yuridichna-informatsiya/ і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі позивач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладенням кредитного договору. Згідно з п. 2.6.1 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 5000,00 гривень. Відповідно до п. 2.6.2 кредитного договору строк кредиту з 18 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року включно. Згідно з п. 2.6.4 кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,66% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. ТзОВ "СС Лоун" виконало свої зобов`язання перед відповідачем, як позичальником, за кредитним договором та надало відповідачеві кредит в сумі 5000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Надалі в період з 14 квітня 2020 року по 14 січня 2021 року відповідач укладала з ТзОВ "СС Лоун" додаткові угоди до кредитного договору за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ "СС Лоун", якими сторони кредитного договору щоразу продовжували строк користування кредитом, змінювали розмір процентної ставки, реальної річної процентної ставки, графік платежів тощо. Згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору, в зв`язку з COVID-19 позичальнику в період часу з 17 квітня 2020 року по 11 червня 2020 року була встановлена пільгова процентна ставка за користування кредитом в розмірі 0,825% за кожен день користування кредитом. Надалі відповідно до додаткових угод № 2-32 (з угодами щодо автопролонгації) відповідачеві в період з 12 червня 2020 року по 16 січня 2021 року нараховувались проценти за користування кредитом із застосуванням фіксованої процентної ставки в розмірі 1,65% за кожен день користування кредитом. Відповідно до додаткової угоди № 32 від 14 січня 2021 року до кредитного договору (з угодою щодо автопролонгації кредитного договору) сторони домовилися продовжити строк користування кредитом на 2 календарні дні, тобто в період з 15 січня 2021 року по 16 січня 2021 року. У встановлений строк відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.п. 5.7, 5.8, 6.6 кредитного договору та угодою до кредитного договору від 14 січня 2021 року, кредитний договір було автопролонговано, в зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 5 лютого 2021 року включно. П.п. 1.2-1.7 угоди до кредитного договору (автопролонгація) сторони за кредитним договором узгодили, що в період автопролонгації з 17 січня 2021 року по 5 лютого 2021 року позичальник зобов`язується сплатити кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 4% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становила 645,38%. Загальна вартість кредиту становить 15270,00 гривень. Враховуючи те, що кредитний договір було автопролонговано, акційна процентна ставка за користування кредитом, що діяла в період з 18 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року була перерахована відповідно до п. 6.5 кредитного договору, яким визначено, що у випадку застосування автопролонгації строку дії договору та продовження строку користування кредитом, отриманого за акційною процентною ставкою, позичальник зобов`язаний сплатити проценти за період з дня видачі кредиту і до запланованої дати за стандартною процентною ставкою. У такому випадку нарахування процентів здійснюється наступним чином: за період з дня видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту, зазначеної в п. 2.6.3 цього договору; проценти перераховуються як різниця між стандартною процентною ставкою та акційною процентною ставкою. Таке перерахування відбувається у 1-й день дії автопролонгації. Розмір стандартної процентної ставки визначено в п. 1.13 кредитного договору і складає 1,65% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту (5 лютого 2021 року) відповідач частково виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, сплатила 18462,50 гривень в погашення нарахованих процентів, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 5000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 10270,00 гривень нарахованих процентів. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 17 лютого 2021 року між ТзОВ "СС Лоун" та ТзОВ "Фінфорс" було укладено договір факторингу № 40071779-90 згідно з умовами якого ТзОВ "СС Лоун" відступило ТзОВ "Фінфорс" права грошової вимоги за кредитним договором "841786-А" від 18 березня 2020 року на загальну суму 15270,00 гривень. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу № 40071779-90 ТзОВ "Фінфорс" зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТзОВ "СС Лоун", а ТзОВ "СС Лоун" зобов`язалося відступити ТзОВ "Фінфорс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить ТзОВ "СС Лоун". Витяг з реєстру прав грошових вимог від 17 лютого 2021 року, яким є додаток № 1 до договору факторингу № 40071779-90 від 17 лютого 2021 року, підтверджує те, що " "СС Лоун" відступило на користь ТзОВ "Фінфорс" право вимоги за кредитним договором "841786-А" від 18 березня 2020 року на загальну суму 15270,00 гривень. Про відступлення ТзОВ "Фінфорс" права грошової вимоги за кредитним договором ТзОВ "СС Лоун" повідомило відповідача шляхом направлення 17 лютого 2021 року на електронну адресу відповідача (позичальника) електронного листа. Станом на 13 травня 2021 року заборгованість за кредитним договором "841786-А" відповідачем ОСОБА_1 не сплачено та така заборгованість складається з 5000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 10270,00 гривень нарахованих процентів.
З вказаних підстав, ТзОВ "Фінфорс" просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором "841786-А" від 18 березня 2020 року в розмірі 15270,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 10270,00 гривень нарахованих процентів, а також понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00 гривень та 5500,00 гривень витрат на правничу допомогу.
Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованість за кредитним договором № 841786-А від 18 березня 2020 року в розмірі 15270,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень – заборгованості за тілом кредиту, 10270,00 гривень нарахованих відсотків.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" 5500,00 гривень понесених витрат на надання правничої допомоги та 2270,00 гривень сплаченого судового збору.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором «841786-А» від 18 березня 2020 року щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 15270,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ТзОВ "СС ЛОУН", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТзОВ "ФІНФОРС" не було надано доказів укладення з нею кредитного договору, а надана позивачем копія договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 841786-А від 18 березня 2020 року не може свідчити про наявність між сторонами кредитних правовідносин, оскільки його сторонами порушено порядок укладення та його форма. Зауважує, що надання коштів з умовою сплати процентів — це фінансова послуга, яка потребує наявності ліцензії відповідно до Закону України від 12.07.2001 року №2664-111 "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Заперечує щодо розміру нарахованих позивачем відсотків та наголошує, що останнім не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), а тому не має підстав вважати, що визначений позивачем розмір заборгованості є обґрунтованим. Переконана, що доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Стверджує, що згоди на автопролонгацію вона не надавала і не підтверджувала електронним цифровим підписом свою згоду на укладення договору автопролонгації. Також заперечує щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума адвокатських витрат не відповідає вимогам ЦПК України, а саме в частині підтвердження понесення вказаної суми.
З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" є юридичною особою, основний вид діяльності - код КВЕД 64.99 "надання інших видів фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) та зареєстрований в якості фінансової установи, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2021 року (попереднє свідоцтво ФК №968 від 19 грудня 2017 року). Також позивач має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме з надання послуг з факторингу, яка була видана Товариству розпорядженням Нацкомфінпослуг від 28 грудня 2017 року №4666.
Товариство з обмеженою відповідальністю "СС Лоун" є юридичною особою, основний вид діяльності - код КВЕД 64.92 "Інші види кредитування". ТзОВ "СС Лоун" є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК №В0000108 від 23 грудня 2020 року (попереднє свідоцтво серії ФК №737 від 14 квітня 2016). Також ТзОВ "СС Лоун" має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), яка була видана Товариству розпорядженням Нацкомфінпослуг від 13 квітня 2017 року №1127.
Судом встановлено, що 18 березня 2020 року між ТзОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ "СС Лоун" було укладено електронний Кредитний договір 841786-А.
Кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору, затвердженого наказом ТзОВ "СС Лоун" №3101-1 від 31 січня 2020 року та Правил надання коштів в кредит ТзОВ "СС Лоун", затверджених наказом ТзОВ "СС Лоун" №0503-1 від 05 березня 2020 року.
Примірний кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТзОВ "СС ЛОУН" www.ccloan.ua в розділі https://www.ccloan.ua/yuridichna-informatsiya.
За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, ТзОВ "СС Лоун" надає ОСОБА_1 кредит в розмірі 5000,00 гривень на строк з 18 березня 2020 року по 16 квітня 2020 року включно. 
Запланована дата повернення кредиту – 16 квітня 2020 року.
Загальна вартість кредиту становить 5990,00 гривень (сума до повернення).
За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,66% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 240,90%.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме: за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно.
Надалі, в період з 14 квітня по 14 січня 2021 року відповідач за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ "СС Лоун" уклала з останнім 32 додаткові угоди до кредитного договору про продовження строку його дії (з угодами щодо автопролонгації кредитного договору), якими сторони щоразу продовжували строк користування кредитом, змінювали розмір процентної ставки, реальної річної процентної ставки, графік платежів тощо.
ТзОВ "СС Лоун" виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало їй кредит в сумі 5000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5000,00 гривень не заперечується.
Відповідно до останньої додаткової угоди №32 від 14 січня 2021 року до кредитного договору (з угодою щодо автопролонгації кредитного договору) сторони домовилися продовжити строк користуванням кредитом на 2 календарних дні, тобто на період з 15 січня 2021 року по 16 січня 2021 року.
У встановлений термін (16/01/2021 року) відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. У зв`язку з чим, на підставі п. 5.7, 5.8, 6.6 кредитного договору та угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 14.01.2021 року, кредитний договір було авто пролонговано. Таким чином, строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 05.02.2021 року, що передбачено умовами кредитного договору.
В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 4% від суми кредиту за кожен день користування кредитом..
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка станом на 17 лютого 2021 року складає: 5000,00 гривень тіла кредиту; 4785,00 гривень процентів за користування кредитом; 1485,00 гривень донарахованих процентів; 4000,00 гривень нарахованих процентів у період авто пролонгації, а всього 15270,00 гривень.
Чинним законодавством України передбачена обов`язковість виконання зобов`язань та виконання їх належним чином (ст.ст.526,527,530,629 ЦК України). Крім того, передбачено, що у правовідносинах кредитора із позичальником, кредитор повинен надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України.
За приписами частин 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно договору факторингу № 40071779-90, що укладений 17 лютого 2021 року між ТзОВ "СС Лоун" та ТзОВ "Фінфорс", встановлено, що ТзОВ "СС Лоун" відступило ТзОВ "Фінфорс" право грошової вимоги за кредитним договором "841786-А" від 18 березня 2020 року на загальну суму 15270,00 гривень.
Відповідно до п. 1.1. договору факторингу № 40071779-90 ТзОВ "Фінфорс" зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження ТзОВ "СС Лоун", а ТзОВ "СС Лоун" зобов`язалося відступити ТзОВ "Фінфорс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить ТзОВ "СС Лоун". 
Витяг з реєстру прав грошових вимог від 17 лютого 2021 року, яким є додаток № 1 до договору факторингу № 40071779-90 від 17 лютого 2021 року, підтверджує те, що ТзОВ "СС Лоун" відступило на користь ТзОВ "Фінфорс" право вимоги за кредитним договором "841786-А" від 18 березня 2020 року на загальну суму 15270,00 гривень.
Про відступлення ТзОВ "Фінфорс" права грошової вимоги за кредитним договором ТзОВ "СС Лоун" повідомило відповідача шляхом направлення 17 лютого 2021 року на електронну адресу відповідача (позичальника) електронного листа.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
ОСОБА_1 була повідомлена про перехід до позивача права вимоги, що підтверджується долученим до її відзиву на позов листом ТзОВ "СС Лоун" № 26/02-15 від 26 лютого 2021 року, яким останнє повідомило відповідача про перехід права вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу № 40071779-90 від 17 лютого 2021 року.
Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок доказування і подання доказів, крім того, визначений ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Доказування, як і рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а спір між сторонами повинен вирішуватися судом на підставі належних та допустимих доказах, які позивачем під час розгляду даної справи не надано. 
Стороною відповідача не спростовано факту укладання кредитного договору, отримання кредитних коштів та не доведено обставин належного виконання  ОСОБА_1 умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплати відповідних відсотків.
Покликання  ОСОБА_1  на помилковість розрахунку заборгованості позивача, в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, не заслуговують на увагу, оскільки заперечуючи проти правильності розрахунку позивача, свого розрахунку відповідач – не надала. Натомість, апеляційним судом не було встановлено обставин, які б вказували на помилковість даного розрахунку.
Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що у рішенні суду першої інстанції повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично були предметом розгляду у суді першої інстанції, оскільки такі доводи були покладені в обґрунтування заперечень щодо позовних вимог, яким була надана належна оцінка. Тому, такі доводи не спростовують висновків місцевого суду і зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника із висновками суду.
Також колегія суддів погоджується із рішенням місцевого суду в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки надані стороною позивача докази про понесення таких витрат під час розгляду справи судом є достатніми, допустимими і достовірними, а розмір витрат на оплату послуг адвоката - обґрунтованим, доведеним і співмірним із складністю справи, тривалістю її розгляду, розміром позовних вимог, обсягом виконаних робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).
Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2021 року - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                           Шимків С.С.
Судді:                                                                  Боймиструк С.В. 
                Хилевич С.В.