П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11225/21	
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року (суддя Іванов Е.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 18.10.2021) про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

1 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у митному оформленні автомобіля, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, судовий збір та 5  000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано оспорюване рішення митниці про відмову у митному оформленні автомобіля.
Відмовлено в задоволенні іншої частини позову.
Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн. 

В подальшому Одеська митниця Держмитслужби подала на зазначене рішення суду апеляційну скаргу, провадження по якій на цей час не відкрито.

Між тим, 5 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку статті 252 КАС України про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в сумі 5  000 грн., посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у задоволенні цієї заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу від 18.10.2021 року та ухвалити нову, якою стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на його користь витрати на правову допомогу в сумі 5  000 грн.
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначив, що оскільки розмір гонорару адвоката Романюка В.І. по даній справі визначений у фіксованому розмірі, суд першої інстанції при ухваленні рішення мав всі підстави для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.
Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.  Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 252 КАС України).
Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені статтею 244 КАС України, частиною першою якої унормовано, що під час ухвалення рішення суд вирішує: 1)  чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.
При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).
Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме мотивувальної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року, суд під час вирішення справи дійшов висновку, що клопотання позивача про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору вирішив питання про судові витрати, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення на підставі пункту 3 частини першої статті 252 КАС України відсутні.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначених висновків не спростовують, оскільки стосуються його незгоди з рішення суду першої інстанції, ухваленим по суті спору, законність якого в частині відмови у стягненні на користь позивача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не є предметом перегляду даної апеляційної скарги.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанцій норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року про відмову в ухваленні додаткового рішення – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов