ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 січня 2022 року           справа №360/2960/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Міронова Г.М., Сіваченко І.В. розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 р. у справі № 360/2960/21 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

                                                              У С Т А Н О В И В:

09 червня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 надбавки до грошового забезпечення за несення служби у нічний час за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року у сумі 1840,34 грн; стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 надбавку до грошового забезпечення за несення служби у нічний час за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року у сумі 1840,34 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.11.2015 проходив службу у Головному управлінні Національної поліції в Луганській, останнім місцем служби був Рубіжанський відділі поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, де позивач перебував на посаді поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення.
З 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області, що підтверджується довідкою № А-997 від 03.02.2020.
26.02.2021 згідно наказу ГУНП в Луганській області № 109 о/с від 25.02.2021 позивач звільнений зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
31.03.2021 позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації вх. №С-455.
З листа-відповіді № 1764/111/19-2021 від 21.04.2021 позивач встановив, що за період служби з 07.11.2015 по 25.02.2021 відповідачем протиправно не нараховано та не сплачено на користь позивача грошові кошти, зокрема, надбавку до грошового забезпечення за несення служби у нічний час за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року, яка складає 1840,34 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 р. у справі № 360/2960/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по квітень 2018 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по квітень 2018 року. У задоволенні вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області доплати за службу в нічний час в розмірі 1840,34 грн відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вимога позивача в частині стягнення з ГУНП в Луганській області на користь позивача доплати за службу у нічний час суперечить нормам спеціального законодавства, а саме частині першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII та пунктом 11 розділу І Порядку № 260.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та з 07.11.2015 по 26.02.2021 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, зокрема на посаді поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, про що свідчать паспорт громадянина України, картка фізичної особи - платника податків, рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасників війни) від 26.06.2016 № 7/І/ХІІІ/52, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 17.08.2016, трудова книжка від 04.06.2006 серії НОМЕР_2 , витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25.02.2021 № 109 о/с по особовому складу, довідки без номера та без дати та довідка від 01.03.2021 № 2459/111/36-2021 (арк. спр. 5 зв.б., 6, 7, 8-9, 10, 10 зв.б.-11, 12, 28, 96).
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25.02.2021 № 109 о/с по особовому складу старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0122340), поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, за пунктом 4 частини першої статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України "Про Національну поліцію", з 26 лютого 2021 року звільнено зі служби в поліції з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні 11 років 10 місяців 15 днів, у пільговому (без урахування календарної вислуги) - 08 років 09 місяців 08 днів (арк. спр. 12).
Згідно з довідками Головного управління Національної поліції в Луганській області від 19.04.2021 № 481/111/22-2021 та від 23.06.2021 № 713/111/22-2021 у період з 07.11.2015 по грудень 2018 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась надбавка до грошового забезпечення за несення служби у нічний час (арк. спр. 18 зв.б., 99), що підтверджено довідкою від 14.06.2021 № 664/111/22-2021 (арк. спр. 98).
Відповідно до довідки Сєвєродонецького РУП № 1 ГУНП в Луганській області від 21.04.2021 № 4940/111/36-2021 (арк. спр. 16-17) позивач в період з 07.11.2015 по 26.02.2021 згідно з книгою служби нарядів ВП № 1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області перебував на добовому чергуванні у складі нараду Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області з 08.00 год. до 08.00 год. наступної доби:
в 2015 році:
10.12.2015, 13.12.2015, 16.12.2015, 19.12.2015, 27.12.2015, 30.12.2015
Інший вид наряду (конвоювання): 18.11.2015 - з 08:00 до 16:20, 19.11.2015 - з 08:00 до 19:00, 23.11.2015 - з 08:00 до 17:00, 24.11.2015 - з 08:00 до 16:30, 25.11.2015 - з 08:00 до 16:00, 26.11.2015 - з 08:00 до 18:00, 27.11.2015 - з 08:00 до 18:00, 30.11.2015 - з 08:00 до 16:00, 01.12.2015 - з 08:00 до 16:00, 02.12.2015 - з 08:00 до 17:00, 03.12.2015 - з 08:00 до 17:00, 04.12.2015 - з 08:00 до 18:00, 07.12.2015 - з 08:00 до 16:00, 08.12.2015 - з 08:00 до 16:35, 09.12.2015 - з 08:00 до 16:00, 13.12.2015 - з 08:00 до 08:00, 16.12.2015 - з 08:00 до 08:00, 22.10.2015 - з 08:00 до 17:00, 06.11.2015 - з 08:00 до 19:00, 17.11.2015 - з 08:00 до 19:00, 18.11.2015 - з 08:00 до 16:00, 19.11.2015 - з 08:00 до 17:00, 20.11.2015 - з 08:00 до 08:00, 23.11.2015 - з 08:00 до 17:00, 24.11.2015 - з 08:00 до 16:30, 25.11.2015 - з 08:00 до 16:00, 26.11.2015 - з 08:00 до 18:00, 27.11.2015 - з 08:00 до 17:00, 28.11.2015 - з 08:00 до 19:00, 30.11.2015 - з 08:00 до 16:00, 01.12.2015 - з 08:00 до 11:00, 02.12.2015 - з 08:00 до 17:00, 03.12.2015 - з 08:00 до 17:00, 04.12.2015 - з 08:00 до 18:00, 07.12.2015 - з 08:00 до 16:00, 08.12.2015 - з 08:00 до 16:30, 09.12.2015 - з 08:00 до 16:00, 22.12.2015 - з 08:00 до 18:00, 23.12.2015 - з 08:00 до 18:00, 24.12.2015 - з 08:00 до 17:00, 29.12.2015 - з 08:00 до 16:00;
2016 рік перебував на добовому чергуванні у складі наряду Рубіжанського відділу поліції з 08.00 до 08.00 наступної доби: 02.01.2016, 07.01.2016, 26.01.2016, 29.01.2016, 01.02.2016, 05.02.2016, 08.02.2016, 14.03.2016, 18.03.2016, 25.03.2016, 25.04.2016, 02.05.2016, 04.05.2016, 11.05.2016, 17.05.2016, 20.05.2016, 18.06.2016, 21.06.2016, 21.07.2016, 20.08.2016, 23.08.2016, 26.08.2016, 29.08.2016, 02.09.2016, 05.09.2016, 08.09.2016 11.09.2016, 14.09.2016, 17.09.2016, 07.10.2016, 09.10.2016, 10.10.2016, 13.10.2016, 16.10.2016, 23.10.2016, 25.10.2016, 27.10.2016, 02.11.2016, 08.11.2016;
Інший вид наряду (конвоювання): 05.01.2016 - з 17:00 до 08:00, 11.01.2016 - з 08:00 до 20:00, 12.01.2016 - з 08:00 до 19:00, 13.01.2016 - з 08:00 до 16:00, 14.01.2016 - з 08:00 до 16:00, 15.01.2016 - з 08:00 до 13:00, 17.01.2016 - з 08:00 до 13:50, 18.01.2016 - з 08:00 до 23:00, 22.01.2016 - з 08:00 до 17:00, 04.02.2016 - з 08:00 до 16:00, 11.03.2016 - з 08:00 до 21:00, 15.03.2016 - з 08:00 до 17:00, 16.03.2016 - з 08:00 до 14:00, 17.03.2016 - з 08:00 до 17:00, 19.03.2016 - з 08:00 до 17:00, 21.03.2016 - з 08:00 до 18:00, 22.03.2016 - з 08:00 до 17:00, 23.03.2016 - з 08:00 до 18:00, 28.03.2016 - з 08:00 до 16:00, 29.03.2016 - з 08:00 до 17:00, 04.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 05.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 06.04.2016 - з 08:00 до 14:00, 07.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 08.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 09.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 11.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 12.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 13.04.2016 - з 08:00 до 16:00, 14.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 15.04.2016 - з 08:00 до 19:00, 16.04.2016 - з 08:00 до 11:00, 17.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 18.04.2016 - з 08:00 до 16:00, 19.04.2016 - з 08:00 до 16:00, 20.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 21.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 26.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 27.04.2016 - з 08:00 до 17.00, 28.04.2016 - з 08:00 до 18:00, 29.04.2016 - з 08:00 до 17:00, 30.04.2016 - з 12:00 до 18:00, 06.05.2016 - з 08:00 до 21:00, 10.05.2016 - з 08:00 до 17:00, 11.05.2016 - з 08:00 до 17:00, 12.05.2016 - з 08:00 до 16:00, 13.05.2016 - з 08:00 до 21:00, 22.05.2016 - з 08:00 до 15:00, 23.05.2016 - з 08:00 до 16:00, 24.05.2016 - з 08:00 до 17:00, 25.05.2016 - з 08:00 до 16:00, 26.05.2016 - з 08:00 до 18:00, 29.05.2016 - з 08:00 до 18:00, 18.08.2016 - з 08:00 до 18:00, 19.08.2016 - з 08:00 до 18:00, 30.08.2016 - з 08:00 до 18:00, 21.07.2016 - з 08:00 до 17:00.
Відповідно до наказу ГУНП № 912 від 29.12.2016 був переведений до ІТТ № 2 ГУНП в Луганській області (29.12.2016-30.10.2018) у зв`язку з чим надати інформацію щодо несення служби в зазначений період не є можливим;
2019 рік перебував на добовому чергуванні у складі наряду Рубіжанського відділу поліції з 08.00 до 08.00 наступної доби: 05.01.2019, 25.01.2019, 09.02.2019, 24.02.2019, 14.03.2019, 29.03.2019, 21.04.2019, 28.06.2019, 24.07.2019, 19.08.2019, 09.09.2019, 15.10.2019, 30.10.2019, 14.11.2019, 29.1 1.2019, 14.12.2019, 29.12.2019, 10.01.2019, 28.01.2019, 12.02.2019, 27.02.2019, 17.03.2019, 06.04.2019, 24.04.2019, 29.06.2019, 02.08.2019, 22.08.2019, 18.09.2019, 18.10.2019, 02.1 1.2019, 17.11.2019, 02.12.2019, 17.12.2019, 13.01.2019, 31.01.2019, 15.02.2019, 02.03.2019, 20.03.2019, 09.04.2019, 27.04.2019, 30.06.2019, 04.02.2019, 25.08.2019, 02.10.2019, 21.10.2019, 05.11.2019, 20.11.2019, 05.12.2019, 20.12.2019, 16.01.2019, 03.02.2019, 18.02.2019, 05.03.2019, 23.03.2019, 12.04.2019, 30.04.2019, 18.07.2019, 07.08.2019, 02.09.2019, 09.10.2019, 24.10.2019, 08.11.2019, 23.11.2019, 08.12.2019, 23.12.2019, 22.01.2019, 06.02.2019, 21.02.2019, 11.03.2019. 26.03.2019, 15.04.2019, 24.06.2019, 22.07.2019, 13.08.2019, 06.09.2019, 12.10.2019, 27.10.2019, 11.11.2019, 26.11.2019, 11.12.2019, 26.12.2019;
2020 рік у складі наряду Рубіжанського відділу поліції з 08.00 до 08.00 наступної доби: 01.01.2020, 04.01.2020, 07.01.2020, 10.01.2020, 22.01.2020, 25.01.2020, 28.01.2020, 03.02.2020, 06.02.2020, 18.02.2020, 21.02.2020, 04.03.2020, 07.03.2020, 19.03.2020, 22.03.2020, 03.04.2020, 06.04.2020, 18.04.2020, 21.04.2020, 03.05.2020, 06.05.2020, 18.05.2020, 21.05.2020, 02.06.2020, 05.06.2020, 17.06.2020, 19.06.2020, 01.07.2020, 04.07.2020, 19.07.2020, 22.07.2020, 03.08.2020, 06.08.2020, 16.09.2020, 19.09.2020, 02.10.2020, 05.10.2020, 14.10.2020, 17.10.2020, 01.11.2020, 04.11.2020, 16.11.2020, 19.11.2020, 01.12.2020, 04.12.2020, 16.12.2020, 19.12.2020, 09.02.2020, 24.02.2020, 10.03.2020, 25.03.2020, 09.04.2020, 24.04.2020, 09.05.2020, 24.05.2020, 08.06.2020, 22.06.2020, 10.07.2020, 25.07.2020, 07.09.2020, 22.09.2020, 08.10.2020, 20.10.2020, 07.11.2020, 22.11.2020, 07.12.2020, 22.12.2020, 12.02.2020, 27.02.2020, 13.03.2020, 28.03.2020, 12.04.2020, 27.04.2020, 12.05.2020, 27.05.2020, 11.06.2020, 25.06.2020, 13.07.2020, 28.07.2020, 10.09.2020, 26.09.2020, 09.10.2020, 25.10.2020, 10.11.2020, 25.11.2020, 10.12.2020, 25.12.2020, 31.12.2020, 17.01.2020, 31.01.2020, 15.02.2020, 01.03.2020, 16.03.2020, 31.0.3.2020, 15.04.2020, 30.04.2020, 15.05.2020, 30.05.2020, 15.06.2020, 28.06.2020, 16.07.2020, 31.07.2020, 13.09.2020, 28.09.2020, 11.10.2020, 29.10.2020, 13.1 1.2020, 28.1 1.2020. 13.12.2020, 28.12.2020, грудня 2019 з 13:00 до 19:00, 10.12.2019 з 14:00 до 19:00;
2021 рік у складі наряду Рубіжанського відділу поліції з 08.00 до 08.00 наступної доби: 03.01.2021, 06.01.2021, 09.01.2021, 12.01.2021, 15.01.2021, 18.01.2021, 21.01.2021, 24.01.2021, 27.01.2021, 30.01.2021, 02.02.2021, 05.02.2021, 08.02.2021, 11.02.2021, 14.02.2021, 17.02.2021, 20.02.2021, 23.02.2021.
Відповідно до довідки від 13.04.2021 № 273/111/50-2021 позивач до несення служби у складі добового наряду з охорони та конвоювання затриманих і взятих під варту осіб ІТТ №2 ГУНП в Луганській області за період з 01.01.2018 по 30.10.2018: березень - 11 разів; квітень - 7 разів (арк. спр. 18).
На запит відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.06.2021 за № 1057/111/28-2021 щодо надання документів на підтвердження обставин несення служби в нічний час, графіків чергувань, витягів з книг нарядів за період з 07 листопада 2015 року по квітень 2018 року,ВП № 1 Сєвєродонецького РУП Головного управління Національної поліції в Луганській області листом від 17.06.2021 за № 7849/111/36-2021 надало книги нарядів та повідомило, що графіки чергувань відносно позивача відсутні (арк. спр. 94, 95).
Відповідно до відомостей книг служби нарядів Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області, судом встановлено, що позивач залучався до несення служби у нічний час з 08:00 год до 08:00 год (всього 40 нічних змін): з 10.12.2015 по 11.12.2015, з 13.12.2015 по 14.12.2015, з 16.12.2015 по 17.12.2015, з 19.12.2015 по 20.12.2015, з 27.12.2015 по 28.12.2015, з 30.12.2015 по 31.12.2015, з 02.01.2016 по 03.01.2016, з 07.01.2016 по 08.01.2016, з 26.01.2016 по 27.01.2016, з 29.01.2016 по 30.01.2016, з 01.02.2016 по 02.02.2016, з 05.02.2016 по 06.02.2016, з 08.02.2016 по 09.02.2016, з 14.03.2016 по 15.03.2016, з 18.03.2016 по 19.03.2016, з 25.03.2016 по 26.03.2016, з 25.04.2016 по 26.04.2016, з 02.05.2016 по 03.05.2016,
з 04.05.2016 по 05.05.2016, з 11.05.2016 по 12.05.2016, з 17.05.2016 по 18.05.2016, з 20.05.2016 по 21.05.2016, з 18.06.2016 по 19.06.2016, з 21.06.2016 по 22.06.2016, з 21.07.2016 по 21.07.2016, з 20.08.2016 по 21.08.2016, з 23.08.2015 по 24.08.2016, з 26.08.2016 по 27.08.2016, з 29.08.2016 по 30.08.2016, з 02.09.2016 по 03.09.2016, з 05.09.2016 по 06.09.2016, з 08.09.2016 по 09.09.2016, з 11.09.2016 по 12.09.2016, 14.09.2016 без часу закінчення несення служби, 17.09.2016 по 18.09.2016, з 07.10.2016 без часу закінчення несення служби,  з 13.10.2016 по 14.10.2016, з 16.10.2016 по 17.10.2016, з 23.10.2016 по 24.10.2016, з 25.10.2016 по 26.10.2016, з 02.11.2016 по 03.11.2016 та з 08.11.2016 по 09.11.2016 (арк. спр. 31-85). 
Відповідно до журналу № 71 щоденних наказів про призначення наряду з охорони та конвоювання затриманих взятих під варту осіб ІТТ № 2 ГУНП в Луганській області та змісту наданих наказів позивач до несення служби у нічний час не залучався (арк. спр. 109-127).
Аналіз змісту наказів ІТТ № 2 ГУНП в Луганській області свідчить проте, що особи, вказані в пункті 1.5 здійснювали службу у нічний час, позивач залучався як інспектор ІТТ.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Стаття 45 Конституції України гарантує кожному, хто працює, право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.
Мінімальні гарантії соціальної захищеності працівників установлені в  Кодексі законів про працю України, згідно з якими: нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень (частина перша статті 50); при п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день; у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого (частини перша і третя статті 67); тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години (стаття 70); робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі (частина перша статті 72).
За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 в справі № 21-8а15 та постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №2340/2705/18, тому суд не вбачає підстав відступати від неї.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VІІІ) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 91 Закону № 580-VІІІ визначено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.
Відповідно по частин першої, другої та п`ятої статті 94 Закону № 580-VІІІ поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
З 02.12.2015 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015    № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова            № 988), пунктом 1 якої установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Наказом МВС від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 2 наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто з 07.11.2015.
Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
З вищевикладених нормативно-правових актів слідує, що поліцейським протягом всього періоду проходження служби в Національній поліції, починаючи з 07.11.2015, за несення служби в нічний час передбачена виплата доплати в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. 
Судом встановлено, що в періоді з 07.11.2015 по 29.12.2016 позивач ніс службу в нічний час (перебував у добових чергуваннях СОГ Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області, залучався до охорони публічної безпеки та порядку), однак не отримував за це відповідної доплати, що свідчить про допущену відповідачем бездіяльність, яка є протиправною.
З наданих документів щодо несення служби позивачем в ІТТ № 2 ГУНП в Луганській області з 29.12.2016 по квітень 2018 року суд не має можливості встановити факт залучення позивача до несення служби у нічний час.
Відповідач заперечує проти виплати позивачу доплати за службу в нічний час, оскільки позивач звернувся за отриманням цієї доплати після спливу трьох років, встановлених пунктом 11 Порядку № 260 (нормою спеціального законодавства) для звернення за одержанням невиплаченого грошового забезпечення.
Суд зазначає, що частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Відповідно до пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
З вищевикладеного слідує, що позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення належного йому грошового забезпечення, до складу якого входить й доплата за службу в нічний час, без обмеження будь-яким строком.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що пункт 11 розділу І Порядку № 260, яким визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення не може вважатися "нормою спеціального закону" у спірних правовідносинах, як про це зазначив відповідач, оскільки жодним чином не врегульовує строки звернення поліцейським до суду за захистом своїх порушених прав щодо грошового забезпечення. На думку суду, відповідач безпідставно ототожнює поняття "звернення за одержанням грошового забезпечення" та "звернення до суду з позовом", оскільки "звернення за одержанням грошового забезпечення" може відбуватися у позасудовому порядку шляхом звернення поліцейського до керівника відповідного управління. На користь такого твердження свідчить й пункт 12 розділу І Порядку № 260, яким визначено, що звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку.
Відповідач також заперечує проти виплати позивачу доплати за службу в нічний час з тих підстав, що до ГУНП в Луганській області не надходили будь-які відомості про залучення позивача до служби в нічний час, які були б підставою для виплати цієї доплати. Однак, такі твердження жодним чином не спростовують підтверджений матеріалами справи факт несення позивачем служби у нічний час та визначений підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988 обов`язок відповідача виплачувати поліцейським доплату за службу в нічний час, тому відхиляються судом як безпідставні. 
Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд зазначає таке.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява                                              № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 08.04.2008, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії". З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Рішенням Конституційного Суду України від 30.01.2003 у справі № 3-рп/2003р визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Суд зазначає, що в рамках адміністративного судочинства:
дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.
Оскільки судом встановлено, що протягом спірного періоду відповідач ухилявся від дотримання вимог Законів № 1282-XII та № 580-VІІІ, Порядків № 1078 та № 260 в частині нарахуванні та виплати позивачу доплати за службу в нічний час, індексації, то ним допущена протиправна бездіяльність, ефективним та належним способом захисту від якої є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату допомоги за службу в нічний час, індексації в належному розмірі, а не стягнення як вимагає позивач.
Суд, керуючись положеннями частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне обрати спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушених прав позивача.
Щодо наведеного позивачем в позовній заяві розрахунку доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд надає правову оцінку в межах предмету спору, що існує на час розгляду справи, а не того, що ймовірно виникне між сторонами у майбутньому. Чинне законодавство не передбачає можливості захисту в адміністративному судочинстві прав у майбутньому без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість подальшої неправомірної поведінки суб`єкта оскарження.
Оскільки на час розгляду справи нарахування доплати за службу в нічний час, відповідачем ще не здійснювалося, у суду відсутні підстави до вчинення відповідачем таких дій надавати правову оцінку правильності здійсненого позивачем розрахунку суми індексації, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачем буде здійснений неправильний розрахунок та права позивача будуть порушені. Тобто на час розгляду даної справи між сторонами в цій частині спір ще відсутній.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 р. у справі № 360/2960/21- залишити без задоволення.                                                                       
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 р. у справі № 360/2960/21- залишити без змін.                                                                                        
Повне судове рішення складено 11 січня 2022 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Г.М. Міронова

                                                                                                               І.В. Сіваченко