Ухвала
 
21 грудня 2021 року                                                                                   
м. Київ
 
справа № 203/1402/19
провадження № 61-16535ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 06 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова №1/9» про зобов`язання змінити підстави та формулювання причин звільнення, дату звільнення, видати дублікат трудової книжки, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, нарахованої та не виплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,
 
                                               ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 
2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 
2021 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 
на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 
2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 
2021 року, у якій вона просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд за встановленою підсудністю, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху, надано їй строк до 29 листопада 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, для подання до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, та касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог частини другої статті 389 та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, та сплати судового збору.
 
У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у новій редакції, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про звільнення від сплати судового збору.
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови заявник отримала у приміщенні апеляційного суду 08 листопада 2021 року, що підтверджується наданими апеляційним судом відомостями.
 
За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Ураховуючи що, наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, підтверджені належними доказами, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження поновленню.
 
Клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 мотивувала посилаючись на те, що вона отримує пенсію за віком у розмірі 2 200,00 грн щомісячно, а тому не має можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. Крім того, вона має на утриманні двох малолітніх онуків, які не мають батьків. На підтвердження зазначеного заявник надала: довідку про доходи від 28 листопада 2021 року № 1312 9834 1835 1335, згідно з якою 
ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2020 року по 31 жовтня 2021 року отримала пенсію у загальному розмірі 30 200,00 грн, витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який містить інформацію про суми нарахованої заробітної плати (доходу) за період з 2000 року по 2017 рік; копії паспорту; копії повторно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про зміну імені ОСОБА_3 на ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; повідомлення Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу Головного управління Національної поліції у Донецькій області від 01 серпня 2016 року № 5656 та від 19 липня 2019 року № 4273/503/06.2019 щодо розгляду звернень ОСОБА_1 про неналежне виконання її дочкою ОСОБА_2 батьківських обов`язків; повідомлення Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 07 травня 2021 року № 43/6184 щодо звернення ОСОБА_6 до органів поліції з приводу встановлення зв`язку з 
ОСОБА_7 ; копії довідок Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня шкода № 128» Дніпровської міської ради про те що, ОСОБА_4 навчається у 5-а класі, ОСОБА_5 , навчається у 3-а класі; копію запиту щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно 
з якими за період з першого по третій квартал 2021 року, ОСОБА_6 не отримувала доходів.
 
За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. 
 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір».)
 
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обргунтовується рівень її майнового стану.
 
Відмовляючи у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд роз`яснив їй передбачені законом підстави за наявності яких її може бути звільнено від сплати судового збору, зокрема про необхідність надати документи на підтвердження розміру її річного доходу за попередній календарний рік - 2020 рік.
 
Гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).
ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).
 
Звертаючись до Верховного Суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору вдруге, ОСОБА_1 знову надала відомості про її доходи за період 
з 1999 року по 2017 рік, а також довідку про доходи, згідно з якою, за період із серпня 2020 року по жовтень 2021 року, вона отримала пенсію у розмірі 30 200,00 грн, а отже недоліки визначені ухвалою Верховного Суду 
від 01 листопада 2021 року заявник не усунула.
 
Не усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду 
від 01 листопада 2021 року, відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України є підставою вважати її неподаною, а тому вона підлягає поверненню заявникові.
 
Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова №1/9» про зобов`язання змінити підстави та формулювання причин звільнення, дату звільнення, видати дублікат трудової книжки, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, нарахованої та не виплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     Г. І. Усик