УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

04 січня 2022 року  
Київ
справа №360/1605/21
адміністративне провадження №К/9901/46640/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В.,   перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України
на рішення   Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року   та постанову   Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року
у справі   № 360/1605/21
за позовом    ОСОБА_1 
до   Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії 
про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2021 року Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України, скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року.
У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку, яке обґрунтовано тим, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції ним отримано 24 листопада 2021 року. На підтвердження доводів вказаного клопотання скаржником надано копію конверту зі штрих-кодовим ідентифікатором 0102417968510, в якому було надіслано оскаржувану постанову.
Відповідно до   частини другої статті 329 КАС України   учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з   частиною першою статті 121 КАС України   суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли   цим Кодексом   встановлено неможливість такого поновлення.
Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи те, що скаржником надано докази, що підтверджують доводи вказаного клопотання, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Як убачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо безпідставного затягування у прийнятті рішення про призначення та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 01 листопада 2019 року другої групи інвалідності, що настала у нього внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку; зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України у місячний строк прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та надіслати його разом із документами до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії для видання наказу про виплату йому такої допомоги; зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії здійснити ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги відповідно до дати прийняття Міністерством внутрішніх справ України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема,   якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті без дотримання судами положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №   580-VIII) та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від  21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок №   850).
Скаржник зауважує, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про наявність права у позивача на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності зі спливом дворічного строку після первинного встановлення інвалідності.
У зв`язку з цим, скаржник наголошує, що така позиція судів попередніх інстанцій не відповідає висновкам, викладеним, зокрема, у постанові Верховного Суду 22 жовтня 2020 року у справі №   711/1837/18 де Верховний Суд прийняв рішення про необхідність відступлення від висновку, викладеного вперше у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16 та інших, у яких міститься подібний висновок щодо застосування положень   статті 23 Закону № 565-XII   та   пункту 4 Порядку   № 850 та вказав, що положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у   пункті 4 Порядку   № 850; передбачені   пунктом 4   Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31 жовтня 2015 року - з дня набрання чинності вказаним Порядком;   зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31 жовтня 2015 року чи після. 
Окрім того, скаржник також наводить у касаційній скарзі висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10 грудня 2020 року у справі №   696/575/17, від 02 грудня 2020 року у справі №   1.380.2019.006957, від 30 березня 2021 року у справі №   817/1599/18, від 31 березня 2021 року аналогічного характеру.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, з метою з`ясування дотримання судами першої та апеляційної інстанції положень Закону №   580-VIII та Порядку № 850, а також необхідності врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №   711/1837/18, від 10 грудня 2020 року у справі №   696/575/17, від 02 грудня 2020 року у справі №   1.380.2019.006957, від 30 березня 2021 року у справі №   817/1599/18, від 31 березня 2021 року.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, яке буде розглянуто судом в порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до   статті 340 КАС України. 
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ :
1. Задовольнити клопотання Міністерства внутрішніх справ України та поновити строк на касаційне оскарження судових рішень у справі №   360/1605/21.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі № 360/1605/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
3. Витребувати з Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/1605/21.
4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
5. Встановити для учасників справи строк до   26 січня 2022 року   для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Встановити для учасників справи строк до 26 січня 2022 року    для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року.
7. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                              В.М. Бевзенко
          Н.В. Коваленко