ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022                                                  м. Дніпро                             Справа № 904/5774/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Вечірка І.О., Чус О.В.
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Приват Дівелопмент» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Приват Дівелопмент» про забезпечення позову у справі № 904/5774/21 (суддя Юзіков С.Г.), повний текст ухвали складено 18.06.2021, 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Приват Дівелопмент», м. Дніпро 
до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукорпром», м. Дніпро 
про визнання договору іпотеки № DNHL0000000487 dsl 22/06/2007 припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива Приват Дівелопмент» (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (відповідач) про визнання договору іпотеки припиненим.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:
1. Накласти арешт на наступні земельні ділянки:
- земельна ділянка, площею 0,0990 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0155, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, Урицького уз. 5;
- земельна ділянка, площею 0,0260, кадастровий номер 1210100000:03:328:0030, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, Урицького уз. 6;
- земельна ділянка, площею 0,0389 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0029, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, Урицького уз. 6;
- земельна ділянка, площею 0,0765 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:00215, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, вул. Колодязна, 18;
- земельна ділянка, площею 0,0276 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0182, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, Урицького уз. 8;
- земельна ділянка, площею 0,1473 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0201, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, Урицького уз. 4;
- земельна ділянка, площею 0,0009 га, кадастровий номер 1210100000:03:328:0183, що розташована на території Соборного району міста Дніпра, Урицького уз. 8.
2. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно зазначених вище земельних ділянок.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 у справі № 904/5774/21 в задоволенні заяви ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки, розташовані на території Соборного району м. Дніпра, Урицького узвіз, 4, Урицького узвіз, 5, Урицького узвіз, 6, Урицького узвіз, 8, вул. Колодязна, 18 та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно наведених спірних земельних ділянок - відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" оскаржило її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та з посиланням на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 у даній справі і ухвалити нове рішення, яким заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 у справі № 904/5774/21 - задоволено.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 у справі № 904/5774/21 – скасовано.
Заяву ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" про забезпечення позову у справі № 904/5774/21 – задоволено.
Накладено арешт на вказані вище земельні ділянки.
Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно вказаних вище земельних ділянок - нерухомого майна.
Стягнуто з АТКБ "ПриватБанк" на користь ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.
10.09.2021 представником третьої особи – ТОВ «Цукорпром» адвокатом Філімоновою О.М. подано до Центрального апеляційного господарського суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2021, яка мотивована тим, що представником позивача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, яке задоволено судом в судовому засіданні місцевого господарського суду 08.09.2021 (в день проголошення вступної та резолютивної частини постанови у даній справі), відтак, відповідно до ст.145 ГПК України наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2021 по справі № 904/5774/21 заяву ТОВ «Цукорпром» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 904/5774/21 – задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у справі № 904/5774/21.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.11.2021 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2021 скасовано, а справу № 904/5774/21 передано до Центрального апеляційного господарського суду для нового розгляду апеляційної скарги ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг.

19.07.2021 на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" на            ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 по справі      № 904/5774/21.
З посиланням на допущене порушення судом норм процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, апелянт просить скасувати оскаржувану ним ухвалу господарського суду у даній справі та ухвалити нове судове рішення, яким заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована незгодою позивача з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції з посиланням на наявність реально існуючої загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
З метою захисту та охорони матеріально-правових інтересів позивача, з тим, щоб гарантувати реальне виконання прийнятого рішення, у разі задоволення позову, вважаючи ризик відчуження відповідачем земельних ділянок з метою уникнення від виконання можливого майбутнього рішення суду, високоймовірним (оскільки вже проведено торги, на яких переміг один учасник), враховуючи розумність та співмірність обраного позивачем способу забезпечення позову, просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.
На підтвердження обставин, викладених у заяві, позивачем надано суду копію протоколу № 541237 проведення електронних торгів, відповідно до якого торги є такими, що відбулися і завершились 03.06.2021 року о 18.00 год., є учасник, який переміг.
На думку апелянта, вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок не може бути втручанням у проведення торгів, оскільки на момент розгляду заяви про забезпечення позову, процес проведення торгів закінчився і торги є такими, що відбулися, відповідно до відомостей, зазначених у протоколі.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як зазначалося вище, ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про:
- визнання припиненим Договору іпотеки № DNHL0000000487 від 22.06.2007, укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент";
- визнання припиненою державної реєстрації іпотеки земельних ділянок;
- зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" повернути ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки (перелік земельних ділянок наведено вище).
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 по справі № 904/7217/17, яким встановлено факт припинення зобов`язань за Кредитним договором № DNHL0000000487 від 17.01.2006, у зв`язку з задоволенням банком своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно, житлові та нежитлові приміщення які розташовані за адресою м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 49,49а загальною кількістю 221 об`єкт нерухомого майна.
Отже, враховуючи, що зобов`язання за Кредитним договором № DNHL0000000487 від 17.01.2006 рипиненое, то в силу п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека, фактично, також, є припиненою. А тому є усі законні підстави для визнання Договору іпотеки № DNНL0000000487 від 22.06.2007 припиненим.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив:
1. Накласти арешт на вказані вище земельні ділянки;
2. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна (земельних ділянок).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що відповідач не визнає припиненим Договір іпотеки № DNНL0000000487 від 22.06.2007, а намагається продати предмет іпотеки з публічних торгів в порядку Закону України "Про іпотеку", що значно ускладнить або зробить взагалі неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову. 
На підтвердження власних доводів позивачем до заяви про забезпечення позову долучено копію протоколу № 541237 проведення електронних торгів, який також розміщено на сайті ДП "Сетам", з якого слідує, що 03.06.2021 відбулися торги, реєстраційний номер лота: 480343, найменування майна: предмет іпотеки (реалізація згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку"), сім земельних ділянок, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Соборний район, вул. Колодязна, 18 та Урицького узвіз, 4, 5, 6, 8; кадастрові номери: 1210100000:03:328:0155, 1210100000:03:328:0030, 1210100000:03:328:0029, 1210100000:03:328:00215, 1210100000:03:328:0182, 1210100000:03:328:0201, 1210100000:03:328:0183; ціна продажу: 8826900,00 грн.

4. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції частково задовольняє доводи апеляційної скарги та не погоджується з мотивами постановленої ухвали судом першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що заборона вжиття заходів забезпечення позову, передбачена ч. 12 ст. 137 ГК України, стосується випадків втручання у проведення публічних конкурсних процедур, що проводяться за участю призначеного державним органом суб`єкта. 
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується жодною із сторін, що відповідно до Протоколу № 541237 від 03.06.2021 торги проводилися Державним підприємством "Сетам". Державне підприємство "Сетам" є організаційно-правовою структурою Міністерства юстиції України.
Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що задоволення заяви про забезпечення позову буде втручанням у проведення торгів, що проводяться державним органом (ДП "Сетам"), що суперечить ч. 12 ст. 137 ГПК України.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" від 17.07.2008 Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. 
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, на відміну від ст. 66 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) ст. 136 ГПК України підстави для забезпечення позову не обмежує лише утрудненням чи неможливістю виконання рішення суду, а доповнює такими підставами як ускладнення чи унеможливлення
- ефективного захисту
- або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Предметом позову ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" є немайнові вимоги про визнання договору іпотеки припиненим та застосування наслідків припинення договору іпотеки.
Судове рішення у разі задоволення таких вимог, не вимагатиме примусового виконання. Тому в даному випадку застосуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
В таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2018 у справі № 910/10504/18).
Реєстрація за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно свідчить про виникнення в останнього повноцінних правомочностей щодо розпорядження таким майном, у тому числі можливість його відчуження на користь третіх осіб, передання в користування, іпотеку тощо, як частинами, так і єдиним об`єктом.
Матеріалами оскарження ухвали підтверджено, що відповідач не визнає припиненим Договір іпотеки № DNНL0000000487 від 22.06.2007, а намагається продати предмет іпотеки з публічних торгів в порядку Закону України "Про іпотеку", що значно ускладнить або зробить взагалі неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову. 
Отже, звернення з даною заявою про забезпечення позову обґрунтоване можливістю передчасної реалізації майна, звернення стягнення на яке здійснено на підставі Іпотечного договору, шляхом продажу третім особам до закінчення розгляду зазначеного позову.
Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування обставин, щодо можливості вчинення відповідачем відчуження спірного нерухомого майна, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з ним, адже зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав власника на відповідне майно, звертатися до набувачів такого майна за інших підстав із новими позовами.
Тому, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що у випадку задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у справі, не сприятиме ефективному захисту та поновленню оспорюваних прав позивача на нерухоме майно, за захистом яких він звернувся до суду. 
В свою чергу, суд першої інстанції, не встановив наявність зв`язку між заявленими заходами по забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.
Наслідком чого стало те, що за договором купівлі-продажу земельних ділянок № 85 від 08.07.2021 право власності на земельні ділянки, щодо яких позивач просив забезпечити позов та накласти арешт, перейшло до ТОВ "Ріал-Стейт", в підтвердження чого позивачем надано копії відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо семи спірних земельних ділянок. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог Позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.
З огляду на вище викладене суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком господарського суду щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки місцевий господарський суд не надав оцінки тому, що доводи заявника про ускладнення виконання майбутнього рішення є обґрунтованими та такими, що підтверджуються відповідними доказами.
Висновки місцевого господарського суду про те, що на вимоги, які заявлені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, розповсюджуються імперативні приписи процесуального закону - ч. 12 ст. 137 ГПК України щодо неможливості зупинення судом процедури проведення аукціону, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Матеріалами оскарження ухвали встановлено, що сторонами іпотечного договору за взаємною згодою було визначено умови саме позасудового способу захисту за застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, що є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 по справі № 904/7217/17 встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно, листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 22.03.2018 № Е.19.0.0/4-204416 вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не лише повідомив ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" про намір скористатися своїм правом позасудового захисту прав, але і у наступному скориставшись цим правом, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернув стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник у поданій заяві зазначив, що відповідачем розпочато процедуру реалізації майна, який незабаром буде закінчено, оскільки проведення ДП "Сетам" електронних торгів є завершальною стадією його продажу.
Таким чином, предметом спору є визнання договору іпотеки припиненим та застосування наслідків припинення договору іпотеки, а змістом забезпечення позову, що оскаржується, є упередження ситуації, за якої іпотечне майно вибуде від власника до вирішення спору про правомірність його реєстрації за Банком.
Отже, в даному випадку між сторонами у справі виникли приватні правовідносини як між господарюючими суб`єктами, зокрема у зв`язку з порушенням виконання боржником кредитного договору, у зв`язку з чим банк звернув стягнення на іпотечне майно, яке йому було передано в іпотеку позивачем для забезпечення кредитного договору.
Продаж майна, що належить на праві приватної власності боржнику, на аукціоні в порядку процедури, визначеної ст. 8 Закону України "Про іпотеку" не є публічною конкурсною процедурою, на яку поширюються вимоги ч. 12 ст. 137 ГПК України.
Аналогічний за змістом висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 910/19113/19.
Таким чином, господарський суд дійшов помилкового висновку про можливість застосування до даних заходів забезпечення позову ч. 12 ст. 137 ГПК України, внаслідок чого оскаржувану ухвалу слід скасувати як незаконну.
Разом з тим, колегія суддів враховує наступні обставини, які суттєво впливають на прийняття апеляційною інстанцією рішення у даній справі.
Так, на момент перегляду судом апеляційної інстанції ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 про відмову в забезпеченні позову, позов ТОВ "Перспектива Приват Дівелопмент" до АТ "ПриватБанк" про визнання припиненим договору іпотеки від 22.06.2007 № DNHL0000000487; визнання припиненою державної реєстрації іпотеки земельних ділянок; зобов`язання повернути оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 залишений без розгляду за заявою позивача, поданою до місцевого господарського суду 07.09.2021.
Враховуючи той факт, що ухвала про залишення позову без розгляду проголошена у судовому засіданні 08.09.2021, а також приписи ч. 1 ст. 235 ГПК України, відповідна ухвала набрала законної сили 08.09.2021.
Отже, залишення позову без розгляду є закінченням розгляду справи без прийняття судового рішення по суті, що виключає можливість ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду чи ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду шляхом подання позову, який у подальшому було залишено без розгляду за ініціативою (заявою) позивача.
У даному випадку, на переконання колегії суддів, вжиття заходів забезпечення позову, який залишено без розгляду, не відповідатиме меті інституту забезпечення позову, визначеному ч. 2 ст. 136 ГПК України, оскільки виключає можливість прийняття у майбутньому будь-яких судових рішень у даній справі, виключає можливість настання обставин щодо істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів позивача та у свою чергу, призведе до порушення прав власника нерухомого майна, щодо якого заявник просить вжити заходів забезпечення позову.
Саме ці обставини (залишення позову без розгляду, який позивач просив забезпечити) слугували підставою для скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2021 у даній справі Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду (постанова від 22.11.2021, а. с. 69-76 т 2) в результаті перегляду справи за касаційною скаргою ТОВ «Цукорпром».
Згідно з ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Вказані вище обставини є достатньою та самостійною підставою для відмови в задоволенні заяви ТОВ «Перспектива Приват Дівелопмент» про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених колегією суддів обставини справи, а тому в частині вимог про задоволення заяви про забезпечення позову слід відмовити, а ухвалу скасувати.

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст. 269 ГПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи те, що при вирішенні питання про забезпечення позову місцевим господарським судом не було дотримано вимог процесуального закону, що призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, та прийняття рішення, яким повністю відмовими у задоволенні заяви про забезпечення позову.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ТОВ «Перспектива Приват Дівелопмент».

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Приват Дівелопмент» – задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 по справі № 904/5774/21 – скасувати.
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива Приват Дівелопмент» про забезпечення позову – відмовити повністю.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.02.2022.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                          І.О. Вечірко

                                                                                                    О.В. Чус