УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/18623/21
Провадження № 22-ц/4820/1918/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя – доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/18623/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року в складі судді Мазурок О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до   Держави Україна, представник - Верховний Суд про відшкодування моральної  шкоди, завданої невиконанням судового рішення.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держава Україна в особі Верховного Суду про відшкодування шкоди, завданої невиконанням рішення суду, в якому просить стягнути з держави Україна на його користь сорок мільярдів гривень моральної шкоди, завданої невиконанням рішенням суду у справі № 2270/14181/11 в період з 03 серпня 2021 року по 04 серпня 2021 року. 
На підтримання заявлених позовних вимог, позивач вказував, що завдана йому моральна шкода, полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та повернення його приватної власності у вигляді паспортної книжечки, розчарування в системі органів державної влади держави Україна, які не можуть виконати рішення суду, додаткове психологічне напруження, яке виникло у нього внаслідок правової невизначеності, що викликало у нього почуття душевного болю. Активне невиконання рішення суду викликало у нього почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості.
Крім того позивач посилався, що внаслідок невиконання рішення суду порушено його наступні права: конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади Україна в частині правомірності та добросовісності; право приватної власності на паспортну книжечку, яка є його власністю, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав; право на справедливий суд, право на судовий захист.
Зазначає, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 № 11-рп/2012), а невиконання судового рішення до цього дня є триваючим правопорушенням, оскільки принцип «мовчазної згоди» не може застосовуватись для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності (ВС/КАС № 826/2810/17 від 26.06.2018), навіть якщо ця незаконна діяльність здійснюється винесенням очевидно незаконних рішень Хмельницьким окружним адміністративним судом для приховування кримінального правопорушення у вигляді невиконання рішення суду шляхом відмови у поданні звіту про виконання судового рішення у справі № 2270/14181/11 та відмови у здійсненні правосуддя.
Отже, рішення суду не виконано, фотографія в паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 27.07.1999 так і не вклеєно, а сам паспорт на руки позивачу не видано. Оскільки Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують процес чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Судова система не може використовуватися боржником як інструмент, що перешкоджає виконанню судового рішення, це є зловживанням правом на судовий захист. Практика Європейського суду з прав людини у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, зобов`язує вживати всіх належних заходів для його виконання, а сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна займатись ініціюванням виконавчої процедури.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
       При цьому, апелянт зазначає, що внаслідок неправомірних дій Держави України, в особі Верховного Суду йому завдано моральної шкоди. Крім того, вказує, що суд зробив неправильні висновки з встановлених обставин справи, не застосував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову. Суд самостійно за своєї ініціативи став на сторону відповідача та здійснив його захист, відмовивши в задоволенні позовних вимог. Крім того, на думку ОСОБА_1 суд мав лише на піставі встановленого факту невиконання рішення суду, яке набрало законної сили і на підставі наданих доказів, визначити розмір спричиненої шкоди в зв`язку з невиконанням рішення суду з врахуванням практики ЄСПЛ .
Верховний Суд подав відзив на апеляційну скаргу вказує, що позивач безпідставно та необґрунтовано визначив Верховний Суд відповідачем в справі як належний орган, який наділений повноваженнями представляти Державу Укрїну в даних правовідносин. Крім того, позивач не зазначив якими діями чи бездіяльністю Верховним Судом йому завдано моральну шкоду, не навів конкретні норми закону, які на його переконання. Порушив орган державної влади у правовідносинах щодо яких виник спір. Крім того, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється на підставі Кодексу адміністративного судочинства України, тоюто здійснення судового контролю в адміністративній справі може здійснювати лише той суд який ухвалив рішення, в даному випадку це Хмельницький окружний адміністративний суд. Отже, у Верховного Суду відсутні повноваження представляти Державу Україну у спірних правовідносинах, які фактично пов`язані з тривалим невиконанням Хмельницьким міським відділом УМВС України в Хмельницькій області у справі № 2270/14181/11. 
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі №2270/14181/11, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012, зобов`язано Хмельницький міський відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який видати йому на руки, та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_1 , вважаючи, що невиконанням рішення суду у формі активної незаконної бездіяльності, незаконними діями та рішеннями і відмовою Хмельницького окружного адміністративного суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення в період з 03 серпня 2021 року по 04 серпня 2021 року йому завдано моральної шкоди, звернувся до суду з відповідним позовом. При цьому, відповідачем вказав Державу України в особі Верховного Суду.
Проте, обґрунтовуючи свої доводи, ОСОБА_1 не зазначив, які дії відповідно до закону, Верховний Суд мав вчинити, проте не вчинив, чи яке рішення повинен був прийняти, але не прийняв, не навів конкретні норми закону, які, на його переконання, порушив Верховний Суд у правовідносинах, щодо яких виник спір.
Так, діяльність Верховного Суду регулюється Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно ст. 125 Конституції України Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд: 1) здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом; 2) здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики; 3) надає висновки щодо проектів законодавчих актів, які стосуються судоустрою, судочинства, статусу суддів, виконання судових рішень та інших питань, пов`язаних із функціонуванням системи судоустрою; 4) надає висновок про наявність чи відсутність у діяннях, у яких звинувачується Президент України, ознак державної зради або іншого злочину; вносить за зверненням Верховної Ради України письмове подання про неспроможність виконання Президентом України своїх повноважень за станом здоров`я; 5) звертається до Конституційного Суду України щодо конституційності законів, інших правових актів, а також щодо офіційного тлумачення Конституції України; 6) забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом; 7) забезпечує апеляційні та місцеві суди методичною інформацією з питань правозастосування; 8) здійснює інші повноваження, визначені законом. 
Таким чином, положення розділу VІІІ «Правосуддя» Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дають підстави для висновку про те, що Верховний Суд не наділений повноваженнями контролю щодо вчинення судом процесуальних дій, чи певних процесуальних питань під час здійснення правосуддя та надавати вказівки із цього приводу. В іншому випадку, це мало б наслідком порушення передбаченої Конституцією України заборони будь-якого впливу на суддю під час відправлення правосуддя.
Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). 
Під компетенцією розуміють сукупність предметів віддання, завдань, повноважень, прав та обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).
Тому, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (провадження № 14-316цс19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.
Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Верховний Суд не є належним органом, який наділений повноваженнями представляти Державу Україна в спірних правовідносинах. 
Крім того доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Водночас, ОСОБА_1 не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди незаконністю дій чи бездіяльністю саме Верховним Судом, що не пов`язані із здійсненням правосуддя, наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та наслідками, зазначеними ним у позові. 
Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.
Посилання апелянта на те, що рішення суду у справі №2270/14181/11 набрало законної сили і підлягає обов`язковому виконанню на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, оскільки ОСОБА_1 не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Верховного Суду (представника відповідача позивач визначив при подачі позову) при невиконанні рішення суду у справі №2270/14181/11 в період з 03 серпня по 04 серпня 2021 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що моральна шкода вважається вже завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено відсутність його вини у завдані такої шкоди не заслуговують на увагу, оскільки в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а на відповідача – саме наявність чи відсутність вини у заподіянні такої шкоди.
І ці доводи зводяться до власної правової оцінки ОСОБА_1 обставин справи і трактування норм матеріального права на власний розсуд. 
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

        Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Л.М. Грох