Ухвала
 
18 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 569/236/20
провадження № 61-17950св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_3 , управління Забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року в складі колегії суддів Ковальчук Н. М., Холевича С. В., Боймиструка С. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 , управління Забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання за ними права власності на 2/3 частини  господарської будівлі «Б-1» вартістю 4262 грн, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання провести реєстрацію права власності за позивачами на вказану частину майна.
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу представника позивачів задоволено частково; рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2020 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на праві спільної сумісної власності на 2/3 частини господарської будівлі «Б-1» за адресою  АДРЕСА_1 ; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2020 року справу № 569/236/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , управління Забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання права власності та зобов`язання провести реєстрацію призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження як малозначну відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Ціна позову у вказаній справі становить 4262 грн, справа є малозначною в силу закону та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України). 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року).
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Закрити касаційне провадження у справі № 569/236/10 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       Н. О. Антоненко
                                                                                                І. О. Дундар
М. М. Русинчук