ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 лютого 2022 року

м. Харків

справа № 645/6370/20

провадження № 22-ц/818/1010/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., 

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» про визнання припиненими договорів за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року,постановлене під головуванням судді Ульяніч І.В., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 07 червня 2021 року), -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» про визнання припиненими договорів.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року позов задоволено частково. Визнано припиненою дію договору кредиту № 1091-п/05 на придбання нерухомості від «14» грудня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Факторіал – Банк» (правонаступник якого ПАТ "ФІДОБАНК", новий кредитор – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»), у зв`язку з повним виконанням зобов`язань. Припинено дію іпотечного договору від 14 грудня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Факторіал – Банк» (правонаступник ПАТ «ФІДОБАНК», новий кредитор – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л., за реєстровим № 3657, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28.2 кв.м., про що внесено відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, номер запису про іпотеку: 14259946 від 14.12.2005, іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту». Скасовано запис про державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно № 14259855 від 20.12.2005 року - у вигляді заборони на нерухоме майно, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який внесено на підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л., за реєстровим № 29352429 від 21.04.2016 року, та іпотечного договору від 14 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л., за реєстровим № 3657, на квартиру на адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28.2 кв.м. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» на користь держави судовий збір у розмірі 2522,40 грн.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; відповідач зазначає, що зобов`язання за договором від 14 грудня 2005 року ОСОБА_1  належним чином не виконав, оскільки за кредитом позивача обліковувалась пеня за несвоєчасну сплату чергових платежів. Позивачем не надано доказів погашення заборгованості по пені протягом строку, який не перевищує 90 денний строк, визначений додатком до Додаткової угоди. Так, положення додатку до Додаткової угоди пов`язують належне виконання зобов`язань позичальника не з наявністю квитанції про сплату грошових коштів, а саме з фактом зарахування сплачених коштів на відповідний рахунок Банку, оскільки після сплати грошових коштів існує можливість скасувати транзакцію та повернути сплачені кошти на рахунок платника. Матеріали справи не містять доказів зарахування сплачених позивачем 27.12.2019 року грошових коштів на визначений рахунок Банку. Оскільки грошові кошти були сплачені позичальником на користь первісного кредитора після здійснення зміни кредитора у зобов`язанні, відповідач не має можливості підтвердити або спростувати факт зарахування зазначених коштів. Крім того відповідач вважає передчасним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача, оскільки наразі в провадженні суду апеляційної інстанції перебуває справа між тими сторонами про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища яке існувало до порушення, визнання вимоги кредитора незаконною. У вказаній справі відмовлено позивачу у зарахуванні останнього платежу та відмовлено у прощенні траншу. Тому наразі відсутні підстави для висновку про те, що зобов`язання позивача за кредитним договором виконані у повному обсязі. ТОВ «Фінансова компанія «МАНІТУ» вказує, що станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення непогашеною залишилась заборгованість на загальну суму 17 578,33 грн. Позивачем не доведено порушення його прав у спірних правовідносинах. Крім того вимоги про визнання договору припиненим є неналежним способом захисту.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Клубань Марія Володимирівна надала відзив на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року – залишити без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, натомість відповідач не надав доказів видачі позивачу відповідної довідки про відсутність заборгованості, чим і порушив права позивача. Тому наявні підстави для визнання припиненим дії кредитного договору від 14.12.2005 року, припиненим дії іпотечного договору зі скасуванням записів про державну реєстрацію, оскільки записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором, є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
У відповідності до статті 15 ЦК України, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб у спосіб, визначений законами України, але в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.
Судом встановлено, що 14 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Факторіал – Банк» було укладено кредитний договір № 1091-п/05 на придбання нерухомості (а.с.13-16 т.1).
Відповідно до п.1.1. укладеного кредитного договору Кредитодавець, при наявності вільних кредитних ресурсів, надає позичальникові у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 30 000 доларів США на строк з 14 грудня 2005 року по 13 грудня 2020 року, а позичальник приймає його та зобов`язується повернути кредит не пізніше встановленого цим пунктом строку, сплатити проценти, комісійні, можливі неустойки та інші витрати в порядку та на умовах, що передбачені цим Договором. 
На забезпечення виконання кредитних зобов`язань також було укладено іпотечний договір, предметом якого стала двокімнатна квартира загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 (а.с.36-40 т.1).
Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», є повним правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного банку «Факторіал – Банк», про що зазначено в преамбулі додаткової угоди № 2 до договору кредиту № 1091-п/05 на придбання нерухомості від 14 грудня 2005 року.
21 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ФІДОБАНК» було укладено додаткову угоду № 2 до договору кредиту № 1091-п/05 на придбання нерухомості від 14 грудня 2005 року (надалі - додаткова угода №2). Відповідно до умов укладеної додаткової угоди № 2 відбулась реструктуризація кредиту та переведення залишку боргу по кредиту у розмірі 10 279,05 доларів США в гривню.
Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди № 2 передбачено, що Банк, на положеннях та умовах цієї Додаткової угоди з урахуванням Договору, надає Клієнту Новий транш Кредитної лінії в сумі 319 164,50 грн. (кредитна лінія або кредит), який надається шляхом зарахування коштів на Поточний рахунок двома окремими траншами, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) до 13 грудня 2020 року (включно), із сплатою процентів річних у розмірах, як це зазначено далі, а саме: сума Нового траншу в розмірі 154 185 гривень 75 копійок (надалі - Транш 1), за користування яким сплачуються проценти в наступних розмірах: з дати укладення цієї Додаткової угоди до «20» жовтня 2016 р. (включно) процентна ставка складає 12 % річних; починаючи з «21» жовтня 2016 р. (включно) та до кінця дії Договору процентна ставка складає 20 % річних; та сума Нового траншу в розмірі 164 978 гривень 75 копійок (надалі -Транш 2), за користування яким сплачуються проценти в розмірі 0,000001 % річних.»
Згідно п. 2.5.1 додаткової угоди № 2 Банк у порядку договірного списання для погашення Траншу Заборгованості (який на дату укладання вказаної Додаткової угоди складав 10 279,05 доларів США) списав з поточного рахунку кошти в сумі, еквівалентній сумі коштів у валюті Траншу заборгованості, а саме 319 164,50 грн. 
Згідно умов вказаної Додаткової угоди, Банку було доручено здійснити купівлю іноземної валюти на МВРУ. Фактичний курс купівлі валюти склав 25,35 грн за 1 долар США. Залишок не використаних коштів від купівлі іноземної валюти на МВРУ склав 58 590,58 гривень. 
Згідно п. 2.5.1 додаткової угоди № 2, кошти Нового Траншу, які не використані з метою погашення Траншу заборгованості та знаходилися на Поточному рахунку клієнта, після погашення Траншу Заборгованості, були направлені в повному обсязі в порядку договірного списання на дострокове погашення Траншу 2 Нового Траншу.
НБУ було прийнято Меморандум щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті 07.05.2015 року відповідно до п. 4 якого по кредитним договорам, забезпеченням по яким виступає соціальне житло, банк зобов`язаний здійснити прощення 50% реструктуризованої заборгованості. Соціальним житлом вважається єдине житло фізичної особи, загальна площа якої не перевищує 60 кв.м. для квартир.
Відповідно до довідки за вих. № 1-11-1/884-ЛК-ОГ/1 від 20.12.2017 року, наданої Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», станом на 19.12.2017 року заборгованість за Траншем – 2 складає 106 388,17 грн. Заборгованість за нарахованими відсотками – 0,00 гривень (а.с.48 т.1). 
Згідно графіку погашення заборгованості за кредитом останній платіж мав бути 13.12.2020 року, а в грудні 2019 року – до 31.12.2019 року (а.с.32,33 т.1)
Рішенням Правління Національного банку України від 20.05.2016 року № 8 ПАТ «ФІДОБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних (архівний витяг з рішення Правління Національного банку України від 20.05.2016 № 8 наявний у матеріалах справи).
Рішення правління Національного Банку України № 142-рш від 16.07.2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК»» було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК».
26 грудня 2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» було укладено договір № GL3N12848 про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «ФІДОБАНК»  відступив шляхом продажу ТОВ «ФК «МАНІТУ» права вимоги до позичальника за Договором кредиту №1091-п/05 на придбання нерухомості від 14.12.2005 року та іпотечним договором б/н від 14.12.2005 р., з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с.60-64 т.1).
Згідно додатку до договору № GL3N12848 про відступлення прав вимоги від 26 грудня 2019 року, заборгованість за кредитними коштами складала 141 519,81 грн., заборгованість за відсотками склала 484,31 грн. та пеня у розмірі 386,84 грн.
Позивачем надані до суду квитанції про сплату на користь відповідача грошових коштів за період з 09 січня 2020 року по 11 грудня 2020 року на загальну сум 141 677,42 грн. (а.с.72-82 т.1). 
Також позивачем надано квитанцію 0.0.1567946362.1. від 27 грудня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив на користь ПАТ «ФІДОБАНК» платіж у розмірі 2760 грн. 
Як на підставу позовних вимог,  ОСОБА_1 посилався на те, що він у повному обсязі виконав умови договору кредиту № 1091-п/05 на придбання нерухомості від 14 грудня 2005 року, здійснив усі платежі передбачені графіком погашення заборгованості за кредитом, який є додатком до договору кредиту, та сплатив на користь відповідача суму коштів у розмірі 144 437,42 грн. Проте відповідач відмовився у прощенні Траншу 2, як це передбачено п. 4.7.8 додатку 1 до додаткової угоди № 2 від 21.04.2016 року до договору кредиту. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд (а.с.144-149 т.1):
- визнати припиненим дію договору кредиту № 1091-п/05 на придбання нерухомості від «14» грудня 2005 року, укладений між ним та Акціонерним банком «Факторіал – Банк» (правонаступником Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», новим кредитором – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», у зв`язку з повним виконанням взятих на себе зобов`язань;
- припинити дію іпотечного договору від 14 грудня 2005 року, укладеного між ним та Акціонерним банком «Факторіал – Банк» (правонаступником Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», новим кредитором – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л., за реєстровим № 3657;
- припинити іпотеку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28.2 кв.м., встановлену іпотечним договором від 14 грудня 2005 року, який був укладений між ним та Акціонерним банком «Факторіал – Банк» (правонаступником Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», новим кредитором – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту»), посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л., за реєстровим № 3657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29352429 від 21.04.2016 р., іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку: 14259946 від 14.12.2005;
- скасувати заборону відчуження двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 28.2 кв.м., встановлену іпотечним договором від 14 грудня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л., за реєстровим № 3657, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29352429 від 21.04.2016 р., та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 14259855 від 20.12.2005.
Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України `язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ст. 1 Закону України „Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 5 ст. 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Підстави припинення іпотеки також визначені статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Статтею 516 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання первісному кредитору є належним виконанням.
Припинення зобов`язання регулюється главою 50 розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.
Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що зобов`язання за кредитним договором № 1091-п/05 від 14 грудня 2005 року виконані ним у повному обсязі, проте відповідач не видає йому довідки про повне виконання зобов`язання.
Матеріали справи свідчать про те, що 26 грудня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «МАНІТУ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредиту №1091-п/05 від 14.12.2005 року та за іпотечним договором б/н від 14.12.2005 року. Заборгованість за вказаним зобов`язанням складала 141 519,81 грн., з яких: 35 131,64 грн. – Транш 1 та 106 388,17 грн. – Транш – 2 (а.с. 64 т.1).
З 27 грудня 2019 року по 29 квітня 2020 року позивач сплатив на погашення Траншу 1 суму коштів на загальну суму 35 131,64 грн. (а.с.72-83 т.1).
Крім того 10 грудня 2020 року позивачем сплачена пеня у розмірі 386,84 грн. (а.с.151 т.1).
11 грудня 2020 року позивач також здійснив погашення боргу по Траншу 2 на суму 106 388,17 грн., з урахуванням заборгованості по відсоткам (а.с.150 т.1).
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (стаття 1049 ЦК України).
Системний аналіз статей 599, 1049, 1054 ЦК України вказує про те, що належним виконанням кредитного договору є зарахування на узгоджений сторонами рахунок кредитора суми кредиту, передбачених договором процентів та можливих штрафних санкцій, у разі їх нарахування.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем не спростовані доводи позивача про повну сплату ним заборгованості за кредитним договором від 14.12.2005 року станом на день ухвалення оскаржуваного рішення.
Іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом виконання основного зобов`язання.
З урахуванням того, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про припинення дії кредитного договору та припинення іпотеки, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Посилання відповідача на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі № 638/1400/20 від 24.11.2020 року, не приймається до уваги, оскільки частина грошових коштів на погашення кредиту була сплачена позивачем вже після ухвалення вказаного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі № 638/1400/20 від 24.11.2020 року.
Доводи апелянта про неналежний спосіб захисту у спірних правовідносинах, - спростовуються вимогами закону та узгоджується із висновком, висловленим Касаційним цивільним судом у постанові від 28.11.2018 року у справі № 461/9768/15-ц.
Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАНІТУ» – залишити без задоволення.
Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 03.02.2022 року.