ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 грудня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 739/1242/20
Головуючий у першій інстанції – Іващенко І. К.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/778/21

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , 
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради,

особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 24.03.2021, м. Новгород-Сіверський,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зобов`язати останню усунути перешкоди у його участі у спілкуванні з сином ОСОБА_3 та у вихованні сина, визначивши такі способи участі у спілкуванні з сином та у його вихованні:
- необмежене спілкування з сином за допомогою технічних засобів зв`язку; 
- безперешкодне відвідування дитини у дошкільному навчальному закладі та загальноосвітньому навчальному закладі у вільний від занять час; 
- під час приїзду до населеного пункту, де проживає син, забирати його з дошкільного навчального закладу з 10 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. та проводити час у межах цього пункту, до закінчення дитиною дошкільного навчального закладу, без участі матері; 
- після вступу сина до загальноосвітнього навчального закладу під час приїзду до населеного пункту, де він проживає, проводити з сином час з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без участі матері; 
- проводити з сином час за своїм місцем проживання з 17 год. 30 хв. кожної другої п`ятниці місяця до 13 год. 00 хв. кожної другої неділі місяця без участі матері; 
- проводити час з сином у межах населеного пункту, де він проживає, кожну четверту суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 год. без участі матері; 
- проводити з сином час двічі за літній період протягом 20 днів: з 01 до 20 червня та з 01 до 20 серпня кожного року, з можливістю перебування за місцем свого проживання без участі матері; 
- проводити з сином час за місцем свого проживання з 03 січня по 15 січня кожного року без участі матері; 
- проводити час за місцем фактичного проживання сина 14 березня кожного року - у його день народження; 
- зобов`язати відповідача за два дні до дня його зустрічі з дитиною надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування та стану здоров`я дитини;
- судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 17.11.2012 по 12.03.2019 сторони перебували у шлюбі, який розірвано і від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син – ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачем, яка перешкоджає позивачеві спілкуватися з ним. Висновком органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, що затверджений рішенням виконавчого комітету цієї ради № 53 від 27.03.2020, ОСОБА_1 встановлено графік спілкування та побачень з дитиною, однак між сторонами виникають конфліктні ситуації щодо виконання рекомендацій, наданих у висновку; компромісу сторони не досягли. Крім того, відповідач забороняє синові спілкуватися з позивачем з допомогою мобільного зв`язку. Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_2 . ОСОБА_1 часто не може з`ясувати місце перебування сина. При спілкуванні з сином за місцем його проживання ОСОБА_2 постійно кричить, внаслідок чого син хвилюється й не знає, як себе поводити, і для того, щоб не травмувати сина, позивач вимушений переривати спілкування. Так як ОСОБА_1 фактично проживає не в тому, де син і ОСОБА_2 , населеному пункті, і він не може спілкуватися з сином у присутності ОСОБА_2 , зокрема внаслідок її неадекватної поведінки, то він може захистити свої права лише у судовому порядку.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково й визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- перша субота місяця - з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 в населеному пункті, де проживає дитина, з можливістю відвідування місць відпочинку, де не забороняється присутність дитини, за бажанням дитини;
- перша, третя неділя місяця - з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 в населеному пункті, де проживає дитина, з можливістю відвідування місць відпочинку, де не забороняється присутність дитини, за бажанням дитини;
- день народження ОСОБА_3 - з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. кожен рік без присутності матері ОСОБА_2 або в інший зручний час за домовленістю сторін;
- проводити час з сином за місцем проживання ОСОБА_1 з 17 год. 30 хв. кожної другої п`ятниці місяця до 13 год. 00 хв. кожної другої неділі місяця, без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби та діда за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відпочинок дитини з ОСОБА_1 на території України, з урахуванням стану здоров`я дитини, без присутності матері ОСОБА_2 : перша половина червня - 10 днів, друга половина серпня - 10 днів, з 11 год. 00 хв. першого дня вказаного періоду до 18 год. 00 хв. останнього дня вказаного періоду, без присутності матері ОСОБА_2 , з повідомленням її про місце перебування сина;
- після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу другу половину зимових шкільних канікул з 11 год. 00 хв. першого дня вказаного періоду до 18 год. 00 хв. останнього дня вказаного періоду, без присутності матері ОСОБА_2 , з урахуванням стану здоров`я дитини, з повідомленням її про місце перебування сина;
- за домовленістю сторін період відпочинку дитини з ОСОБА_1 може бути змінений;
- зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно її матері – ОСОБА_2 ;
- зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та у спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно її батька дитини ОСОБА_5 ;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 420 грн 40 коп.;
в іншій частині вимог відмовлено.
Ухвалюючи вказане рішення, суд І інстанції виходив з такого:
- син сторін ОСОБА_3 потребує спілкування з батьком - позивачем ОСОБА_1 , але конфліктні відносини між позивачем і відповідачем у контексті спору між сторонами перешкоджають їм діяти виключно в інтересах сина,
- позивач має нормальні умови проживання, які придатні для розвитку, відпочинку та занять сина; позивач любить сина, піклується про нього й бажає брати участь у його вихованні. Доказів наявності у позивача шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини, суду не надано,
- наявність конфлікту та неприязних відносин між сторонами обумовлює необхідність побачень ОСОБА_1 з сином поза межами місця постійного проживання останнього у відсутність ОСОБА_2 , що забезпечить ОСОБА_1 можливість вільно і без утворення стресової та напруженої ситуації для сина спілкуватися з ним;
- надання можливості спільного відпочинку позивача з сином відповідатиме не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з сином, а й інтересам сина, оскільки позивач має належні умови для його тимчасового проживання, що уможливлює відвідування сином місця проживання позивача; відвідування нового міста сприятиме розширенню кругозору сина, отриманню нових навичок та досвіду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити вказане рішення та визначити участь ОСОБА_1 у вихованні сина, встановивши періодичні побачення в населеному пункті за місцем проживання сина, проведення з ним спільного відпочинку в літній період протягом 10-20 днів та відвідування сина за місцем проживання на свята (в тому числі й на день народження). Доводи скарги зводяться до такого:
- відповідачем не чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з сином;
- визначені судом способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина суперечать інтересам сина, оскільки суд зважив лише на бажання ОСОБА_1 та вирішив, що син протягом 4 діб на місяць має проживати разом з ОСОБА_1 за місцем його проживання в м. Мена та за місцем проживання діда і баби. При цьому суд не врахував, що такі переїзди будуть виснажливими для дитини, так як відстань від м. Новгород-Сіверський, де мешкає дитина, до м. Мена, де мешкає ОСОБА_1 , – 109,1 км, з м. Мена до с. Ушня, де мешкають батьки ОСОБА_1 , – 20,6 км в один кінець, причому зміна місця проживання сина, визначеного рішенням суду, без згоди ОСОБА_2 як такої, з ким проживає дитина, не допускається;
- визначаючи два періоди відпочинку позивача з дитиною влітку, суд не врахував, що це може призвести до порушення права дитини на відпочинок з відповідачем; остання погоджується на встановлення для позивача одного періоду відпочинку з сином у червні або в серпні, враховуючи, що за час шлюбу позивач не проводив відпочинок з сином;
- недоцільним є рішення суду в частині визначення місця проживання сина з ОСОБА_1 в період зимових канікул, оскільки це не є проведенням ними спільного відпочинку, а є зміною місця проживання дитини на певний період часу;
- не відповідатиме інтересам дитини проведення в день її народження часу лише з позивачем протягом 4 годин, так як при цьому порушуються права дитини на спілкування з друзями та іншими гостями, тому доцільніше передбачити відвідування батьком сина в день його народження та інші свята;
- зважаючи на вік дитини, віддаленість місця проживання ОСОБА_1 від місця проживання сина, інтересам дитини відповідатиме спосіб участі ОСОБА_1 у його вихованні саме в населеному пункті за місцем проживання дитини, проведення з дитиною спільного відпочинку влітку протягом 10-15 днів та відвідування позивачем сина за місцем його проживання на свята (в тому числі й на день народження).
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить змінити вказане рішення, дозволивши йому, крім встановлених судом способів участі у вихованні сина, також необмежене спілкування з сином телефоном та за допомогою інших технічних засобів зв`язку й виключити з резолютивної частини рішення словосполучення «за бажанням дитини». Доводи скарги зводяться до такого:
- судом не досліджено акт та показання представника Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради, якими підтверджується обмеження відповідачем прав позивача на спілкування з сином за допомогою засобів зв`язку;
- висновок суду про те, що позивач може проводити час з сином без присутності матері в населеному пункті, де він проживає, але за бажанням сина, фактично унеможливлять спілкування з сином, оскільки відповідач шляхом маніпуляцій може заборонити синові проводити час з позивачем без її присутності, що і відбувається натепер. 
У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала свою апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відхилити. В заяві від 17.08.2021 (арк. 143) ОСОБА_2 конкретизувала бажані для неї способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, а саме:
- побачення кожної суботи (за неможливості в суботу – у неділю за попереднім погодженням з нею) з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. без присутності матері у населеному пункті, в якому дитина проживає;
- проведення спільного відпочинку разом з сином протягом 15 днів в липні (з 01 по 15 липня) кожного року за бажанням дитини (за домовленістю з нею – в інші літні місяці);
- відвідування сина за місцем його проживання в святкові дні (які вважаються вихідними) та в день його народження.
ОСОБА_1 надіслав заяву про підтримання поданої ним апеляційної скарги і про розгляд справи у його відсутність.
Від Служби у справах дітей Новогород-Сіверської міської ради Чернігівської області надійшли письмові пояснення, в яких вона підтримує позов ОСОБА_1 , вважаючи, що саме таким чином якнайкраще буде забезпечено інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (арк. 152-153).
В іншій заяві згадана Служба просить про розгляд справи у відсутності її представника (арк. 160).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.
У справі встановлено таке.
Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07.02.2019 у справі № 739/77/19, що набрало законної сили 12.03.2019, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано; дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 (копія рішення – арк. 18-19).
Після розірвання шлюбу сторони проживають у різних населених пунктах: ОСОБА_1 – у м. Мена, незважаючи на те, що він зареєстрований у м. Новгород-Сіверський, а ОСОБА_2 разом з їхнім сином – у м. Новгород-Сіверський.
Судом І інстанції досліджено матеріали виконавчого провадження № 59441276, відкритого Новгород-Сіверським відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 17.03.2020 відсутня. Також про відсутність заборгованості за аліментами свідчить лист цього Відділу від 17.03.2020 № 3734 (копія листа – арк. 13).
Наведені у двох попередніх абзацах обставини учасниками справи не заперечуються. 
З листа Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради від 27.11.2019 № 01-23/302 вбачається, що 26.11.2019 працівниками Служби проведено профілактичну роботу зі ОСОБА_2 щодо недопущення порушень законодавства та скоєння перешкод у спілкуванні батька з сином. Під час цього ОСОБА_2 пояснила, що вона додала номер батька дитини до «чорного списку», оскільки під час розмов з нею він використовує нецензурну лайку, ображає її принизливими словами, але перешкод батькові у спілкуванні з сином вона не чинить (копія листа – арк. 15).
27.11.2019 ОСОБА_2 звернулась до Новгород-Сіверського міського голови та начальника Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради зі скаргою на ОСОБА_1 , в якій ішлось про те, що позивач не дотримується затвердженого в травні 2019 р. графіку побачень з сином, не купує йому одягу (крім куртки весняної та зимової), що позивач не повідомив про свій переїзд в інше місто, забирає дитину лише один-два рази на місяць під час навчального процесу в садочку, позивач не бере до уваги небажання дитини спілкуватися з ним; позивач виражається нецензурною лексикою в бік відповідача (копія скарги - арк. 37).
Листом від 29.11.2019 № 01-23/304 Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради повідомила ОСОБА_2 про те, що провести бесіду з її колишнім чоловіком ОСОБА_1 немає можливості у зв`язку з його переїздом до м. Мени, а тому їй рекомендовано звернутися з цього питання до служби у справах дітей за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 (арк. 38).
З листа Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради від 20.02.2020 № 01-23/28 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся 13.02.2020 до Служби з заявою про те, що колишня дружина перешкоджає йому спілкуватися з дитиною. Згідно з поясненнями ОСОБА_2 , батько дитини знає, де знаходиться дитина; вона не чинить перешкоди у їх спілкуванні (копія листа – арк. 14).
Комісією у складі начальника Служби у справах дітей Васильчук О.М., головного спеціаліста Бутенко Л.Г., провідного спеціаліста ОСОБА_6 03.03.2020 складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання у будинку батьків позивача за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого встановлено, що умови їхнього проживання придатні для розвитку, відпочинку та занять дитини (копія акту – арк. 77).
Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області  від 27.03.2020 № 53 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 та встановлення періодичності їх спілкування (копія рішення – арк. 10). З копії цього висновку (арк. 11-12) вбачається, що:
- ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування про надання висновку щодо визначення способів його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлення періодичності їх спілкування, оскільки він змінив місце проживання, а колишня дружина ОСОБА_2 перешкоджає йому у побаченні з сином;
- ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишився проживати з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , та відвідує дитячий садок «8 Березня», а ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 ;
- і ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 мають постійне місце роботи, постійний дохід та місце проживання;
- працівниками служби у справах дітей Менської міської ради обстежено умови проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , та складено акт про те, що у нього умови проживання придані для розвитку, відпочинку та занять дитини;
- встановлено такий графік спілкування та побачень ОСОБА_1 з дитиною:
- необмежене спілкування з сином по телефону за згодою дитини; 
- забирання сина з дошкільного закладу з 10.00 год. до 11.30 год. та проводити з ним час в межах міста, де проживає дитина, попередньо повідомивши про це ОСОБА_2 під час приїзду ОСОБА_1 до місця проживання дитини; 
- до 01.09.2021 один раз на місяць з 17.30 год. кожної першої п`ятниці до 16.00 год. кожної першої неділі проводити час разом із сином за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, попередньо повідомивши її про це за 2 доби до приїзду. За наявності поважних причин, з яких батько не матиме змоги в першу п`ятницю місяця забирати дитину, перенести зустріч на наступну п`ятницю, попередньо повідомивши про це мати;
- з 01.09.2021, після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу, з 17.30 год. кожної другої п`ятниці до 13.00 год. кожної другої неділі проводити час разом з сином за місцем фактичного проживання батька без присутності матері, попередньо повідомивши її за 2 доби до приїзду. За наявності поважних причин, з яких батько не матиме змоги в другу п`ятницю місяця забирати дитину, перенести зустріч на наступну п`ятницю, попередньо повідомивши про це мати дитини;
- кожну третю суботу місяця з 10.00 год. до 17.00 год. проводити з сином за місцем проживання дитини за відсутності матері, попередньо повідомивши її за 2 доби до приїзду, за згодою дитини;
- з 01.09.2021, після вступу дитини до загальноосвітнього навчального закладу, встановити спільний відпочинок батька з сином з 20 червня по 20 липня під час літніх канікул дитини та спільний відпочинок протягом тижня під час зимових канікул, попередньо повідомивши про це мати дитини, за згодою дитини.
Після затвердження висновку працівниками Служби у справах дітей 24.06.2020, 23.07.2020, 26.08.2020 було складено акти про перешкоджання матір`ю дитини у спілкуванні батька з дитиною.
Так, в акті про перешкоджання матір`ю дитини у спілкуванні батька з дитиною від 24.06.2020 зазначено, що начальником Служби у справах дітей Новогород-Сіверської міської ради Дьомою Н.І., головним спеціалістом цієї Служби Давиденко Т.М., завідувачем сектору Соціальної служби у справах сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_7 в присутності завідуючої Дошкільним навчальним закладом «8 Березня» Овчинник О.А. встановлено, що 24.06.2020 з 10 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 мав намір забрати сина ОСОБА_8 з згаданого закладу для спілкування (відповідно до рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 53 від 27.03.2020 «Про затвердження висновку щодо визначення способів участі батька у вихованні сина та встановлення періодичності їх спілкування»), але ОСОБА_2 вчинила скандал і не дозволила батьку забрати сина (копія акту – арк. 20).
Згідно з копією акту про перешкоджання матір`ю дитини у спілкуванні батька з дитиною від 26.08.2020, складеного начальником Служби у справах дітей Новогород-Сіверської міської ради Дьомою Н.І. та головним спеціалістом Служби Давиденко Т.М., ОСОБА_1 мав намір забрати свого сина ОСОБА_8 з дошкільного навчального закладу для спілкування (відповідно до рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 53 від 27.03.2020 «Про затвердження висновку щодо визначення способів участі батька у вихованні сина та встановлення періодичності їх спілкування»), але з`ясувалось, що дитина в садочку відсутня, на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповіла, телефон дитини вимкнено, хоча ОСОБА_2 зобов`язана була попередити ОСОБА_1 про її переїзд з дитиною (арк. 22).
У акті про перешкоджання матір`ю дитини у спілкуванні батька з дитиною від 23.07.2020, складеного тимчасово виконувачем обов`язки начальника Служби у справах дітей, зафіксовано, що 23.07.2020 біля Дошкільного навчального закладу «8 Березня», де призначені зустрічі відповідно до рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 53 від 27.03.2020 «Про затвердження висновку щодо визначення способів участі батька у вихованні сина та встановлення періодичності їх спілкування» батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_9 , постійно знаходилась мати дитини ОСОБА_2 , яка не давала ОСОБА_1 можливості поспілкуватися з сином без її присутності, вчиняла скандал (копія акту – арк. 23). 
Згідно з інформацією, що надана Новгород-Сіверським дошкільним навчальним закладом «8 Березня» Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує середню групу цього закладу. Він проживає разом з матір`ю, тому до садочка його водить матір. Батько часто приїздить до сина, завжди привозить подарунки. У дитини гарні стосунки з батьком. При спілкуванні з батьком дитина проявляє радість, ділиться своїми позитивними емоціями. Позивач цікавиться життям дитини в садочку (арк. 24).
У відповідь на звернення ОСОБА_2 завідувач Дошкільного навчального закладу «8 Березня» Овчинник О.А. повідомила, що мати дитини не була проти спілкування батька з дитиною 24.06.2020, а лише просила врахувати навчальний процес, адаптований карантин, та забрати сина після 16 год. 00 хв. При цьому мати дитини не скандалила, спілкувалась спокійно і просила ОСОБА_1 спілкуватися з дитиною після обіду (арк. 39).
У відповідь на звернення ОСОБА_2 вихователі Дошкільного навчального закладу «8 Березня» ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повідомили, що в першій половині дня в групах закладу проходять заняття з різних видів діяльності та заняття з логопедом, а в другій половині дня – гурток з англійської мови. Тому коли батько забирає дитину з закладу о 10 год., він порушує навчальний процес; під час карантину в закладі діють обмежувальні заходи, у зв`язку з чим вхід на його територію батькам заборонений. Але ОСОБА_1 не зважає на зауваження вихователів і поводить себе невиховано (арк. 40).
Також до Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради звертався батько позивача – ОСОБА_12 . Останнього листом від 03.08.2020 № 01-23/170 повідомлено, що 23.07.2020 на зустрічі батька з сином біля Дошкільного навчального закладу «8 Березня», де призначені зустрічі відповідно до рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради № 53 від 27.03.2020, мати дитини – ОСОБА_2 не давала батькові та бабі можливості поспілкуватися з сином сторін без її присутності (копія листа – арк. 21).
Натепер ОСОБА_3 відвідує загальноосвітній навчальний заклад, що підтверджують всі учасники справи.
З копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 28.01.2021 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагнози: рецидивуючий тонзиліт, аденоїдит ІІ ст., вторинний гипоімунний стан, рецидивуючий обструктивний бронхіт (арк. 65-66).
15.01.2020 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_13 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії НОМЕР_1 (арк. 64).
З копії договору оренди житлового приміщення від 11.08.2020 вбачається, що ОСОБА_1 орендує квартиру загальною площею 48 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 1 рік (арк. 62-63).
У пояснювальній записці завідувача Дошкільного навчального закладу «8 Березня» ОСОБА_14 , яка була викликана судом для надання пояснень згідно з ухвалою суду від 29.01.2021, зазначено, що акти про факт перешкоджання матір`ю дитини у спілкуванні з її батьком їй на підпис привіз ОСОБА_1 . У телефонній розмові з начальником Служби у справах дітей ОСОБА_15 завідувач звернула увагу на те, що мати дитини – ОСОБА_2 не скандалила, проте їй повідомили, що це спільний акт і що батьку дитини, і Службі у справах дітей не сподобалось, як мати себе поводила. Завідувач закладу пояснює, що жодного разу у закладі ОСОБА_2 не поводила себе некоректно, що вона заперечує проти забирання дитини під час навчально-виховного процесу. При цьому зауважує, що ні вихователям, ні їй особисто, не подобається коли ОСОБА_1 забирає дитину під час навчально-виховного процесу, а особливо під час карантину, а потім приводить назад. Це є порушенням навчально-виховного процесу (арк. 73). 
Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час виникають суперечки щодо участі ОСОБА_1   у вихованні сина та порядку спілкування з ним. 
Частиною 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У її статті 7 передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 150 цього Кодексу, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 153 цього ж Кодексу визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).
Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
З наведеного випливає, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на у судовому порядку вимагати захисту його права на особисте спілкування з дитиною, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Встановлюючи порядок побачень батька з дитиною, місцевий суд врахував закріплений у положеннях чинного законодавства України активне та стабільне бажання батька на участь у вихованні та спілкуванні зі своїм малолітнім сином, але неповністю врахував норми права, що регулюють спірні правовідносини, зокрема принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, а також інтереси самої дитини.
Так, вказівки суду про те, що на час перебування сина з відповідачем той має дотримуватися режиму харчування, розвитку та відпочинку сина, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно ОСОБА_2 , а остання – не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно ОСОБА_1 , що останній має повідомляти ОСОБА_2 про місце перебування сина, а також вказівка про можливість відповідача відвідування місць відпочинку, де не забороняється присутність дитини, є зайвими, оскільки всі ці постулати закріплено в імперативних нормах права, що регулюють спірні сімейні правовідносини, і дублювати їх у рішенні спору нема потреби. Вони мають беззастережно виконуватися батьками будь-якої дитини без ухвалення судом рішення про це. Крім того, за невиконання батьками будь-якої дитини цих постулатів чинним сімейним законодавством передбачено неабияку відповідальність. З цієї ж причини є зайвою вказівка у рішенні місцевого суду і про урахування стану здоров`я дитини при визначенні способів участі позивача у спілкуванні з сином та у його вихованні.
Разом з тим припис про можливість відвідування сином сторін місця проживання баби та діда за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на взаємини сторін є вірною як така, що відповідає ст. 257 СК України.
Зважаючи на відсутність домовленості між батьками щодо часу (періодів) відпочинку позивача з сином та конфліктні ситуації, які виникають з цього приводу, апеляційний суд вважає за неможливе ухвалити про зміну періоду відпочинку дитини з позивачем за результатами домовленості між сторонами. 
Апеляційний суд вважає, що припис місцевого суду про святкування ОСОБА_1 кожного року дня народження сина з 14 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. разом призведе до неабиякого порушення прав як сина, так і ОСОБА_2 . В той же час є доцільним визначити час побачення позивача й сина на всі свята, в тому числі й сімейні, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у населеному пункті за місцем проживання сина у відсутність відповідача.
Встановлення спільного відпочинку позивача з сином під час літніх канікул по 10 днів в червні та серпні кожного року є надмірним і призведе до неабиякого порушення прав на спільний відпочинок сина і ОСОБА_2 . Тому апеляційний суд вважає за необхідне визначити такий відпочинок протягом 15 днів в липні кожного року.
Встановлення часу відпочинку позивача з сином в другій половині зимових шкільних канікул є недоцільним, враховуючи необхідність підготовки дитини за місцем її проживання до навчального процесу перед закінченням канікул. Тож такий відпочинок слід визначити протягом трьох днів, крім останнього дня канікул. 
Щодо врахування бажання дитини на спілкування з батьком без присутності матері в населеному пункті, де проживає дитина, апеляційний суд дійшов такого. Суд має враховувати насамперед інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану тощо. Відповідач не надала суду доказів, що участь позивача у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини, а також що між позивачем та дитиною існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні. З огляду на постійне проживання дитини з відповідачем і більш тривалий психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень позивача з дитиною виключно бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації позивачем своїх прав на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Враховуючи описаний вище характер стосунків, які склались між сторонами та між дитиною і кожним з батьків, вік дитини і висновки служби у справах дітей, суд вважає доцільним зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні їхнього сина ОСОБА_3 та у спілкуванні з ним і визначити ОСОБА_1 такі способи участі у вихованні сина:
- перша субота місяця з 11 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 в населеному пункті, де проживає дитина;
- третя неділя місяця з 11 год. 00 хв. до 15.00 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 в населеному пункті, де проживає дитина;
- проводити час з сином за місцем проживання ОСОБА_1 з 17 год. 30 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_3 ) кожної другої п`ятниці місяця до 13 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_1 ) кожної другої суботи місяця без присутності матері ОСОБА_2 з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби та діда за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відпочинок дитини з батьком ОСОБА_1 на території України без присутності матері ОСОБА_2 у літній час протягом 15 днів в липні, з 11 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_3 ) першого дня вказаного періоду до 18 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_1 ) останнього дня вказаного періоду;
- три дні зимових шкільних канікул з 11 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_3 ) першого дня до 18 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_1 ) останнього дня вказаного періоду без присутності матері;
- визначити час побачення батька ОСОБА_1 й дитини на всі свята, в тому числі й сімейні, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у населеному пункті за місцем проживання сина у відсутність матері ОСОБА_2 .
Тож доводи апеляційних скарг сторін частково приймаються апеляційним судом з наведених вище підстав і мотивів.
Апеляційним судом відкидаються такі доводи скарг:
- посилання ОСОБА_2 на те, що зміна місця проживання дитини, визначеного рішенням суду, без згоди того з батьків, з ким дитина проживає, не допускається, є хибним, оскільки визначення способу спілкування з дитиною не змінює місця проживання дитини;
- необмежене спілкування з сином телефоном та за допомогою інших технічних засобів зв`язку є технічно, фізично та психічно неможливим. Тобто таке спілкування повинно мати розумні рамки (дитина не повинна спілкуватися з батьком під час уроку у школі, перебування на прийомі у лікаря, під час вистави у театрі, перегляду фільму в кінотеатрі, в нічний час тощо). Крім того, частиною 1 ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Рішенням суду не може бути змінено цю імперативну норму права. Тобто спілкування позивача з сином за допомогою технічних засобів зв`язку має відбуватися таким чином, щоб не зашкодити нормальному і звичному способу життя сина з будь-якої точки зору (педагогічної, медичної, культурної, етичної, фізичної тощо).
Отож оскаржуване рішення належить змінити в частині визначення способу участі позивача у спілкуванні з дитиною шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного.
Апеляційний суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, оскільки всі вони мають неабияке значення для справи і без їх врахування повнота перевірки доводів та заперечень сторін є неможливою.
В порядку ч. ч. 10, 13 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на часткове задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг слід залишити за сторонами шляхом їх взаємозаліку. 
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року змінити в частині визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 та в спілкуванні з ним.
Визначити ОСОБА_1 такі способи участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- перша субота місяця з 11 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 в населеному пункті, де проживає дитина;
- третя неділя місяця з 11 год. 00 хв. до 15.00 год. 00 хв. без присутності матері ОСОБА_2 в населеному пункті, де проживає дитина;
- проводити час з сином за місцем проживання ОСОБА_1 з 17 год. 30 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_3 ) кожної другої п`ятниці місяця до 13 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_1 ) кожної другої суботи місяця, без присутності матері ОСОБА_2 , з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби та діда за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відпочинок дитини з батьком ОСОБА_1 на території України без присутності матері ОСОБА_2 у літній час протягом 15 днів в липні, з 11 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_3 ) першого дня вказаного періоду до 18 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_1 ) останнього дня вказаного періоду;
- три дні зимових шкільних канікул з 11 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_3 ) першого дня до 18 год. 00 хв. (час вибуття їх від місця проживання ОСОБА_1 ) останнього дня вказаного періоду, без присутності матері ОСОБА_2 ;
- визначити час побачення батька ОСОБА_1 й дитини на всі свята, в тому числі й сімейні, з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у населеному пункті за місцем проживання дитини у відсутність матері ОСОБА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Ідентифікаційні дані учасників справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
- ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 ;
- Служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради, вул. Губернська, № 2, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська обл., код 39709066.

Головуючий:                                               Судді: