УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
11 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 522/12659/18
провадження № 51-965впс22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 22018160000000075 (справа № 522/12659/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі – КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло вказане вище подання Одеського апеляційного суду, яке мотивоване тим, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 258-3 КК  діяння були вчинені на території Луганської області, а тому кримінальне провадження підлягає направленню до іншого суду в межах територіальної юрисдикції Луганського апеляційного суду.
Учасників  провадження  було  повідомлено про час та місце розгляду подання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання. 
Перевіривши наведені доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до абзацу першого ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Частиною 1 ст. 32 КПК, зокрема, передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Місце вчинення кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, – це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система загалом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, будучи незадоволеним діючою владою в Україні і керуючись мотивом її несприйняття, за власною ініціативою, з ідеологічних мотивів, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у період з травня 2014 року по теперішній час сприяв діяльності терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР». 
Здійснюючи сприяння діяльності терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР» у формі пропаганди та поширення ідеології терористичної організації «ДНР», ОСОБА_4 в мережі Інтернет на відеохостингу «Ютуб» відкрито звертався до користувачів цього хостингу шляхом багаторазового опублікування відеоматеріалів, поширюючи їх серед користувачів відеохостингу «Ютуб», в яких висловлював ідеї терористичних організацій «ЛНР» та «ДНР», якими є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, схиляючи користувачів, які переглядають вищевказані відеоматеріали, сприяти діяльності зазначених терористичних організацій.
Так, 28 листопада 2014 року, ОСОБА_4 опублікував відеозапис-звернення (назва відеозапису: «Кровники...») на відеохостингу «Ютуб» в мережі Інтернет з метою доведення його пропагандистських висловлювань до невизначеної, але значної кількості осіб та схилення їх до участі в терористичних організаціях «ДНР» та «ЛНР», вчинення умисних дій з метою захоплення державної влади в Україні, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначає, що хоча у викладі в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, і було зазначено про вчинення   ОСОБА_4 деяких дій на території Луганської області, однак з викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та з формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця вчинення ним кримінального правопорушення на території Луганської області, що своєю чергою не дає можливості встановити суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання Одеського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Подання Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 22018160000000075 (справа № 522/12659/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого                                        ч. 1 ст. 258-3 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судівзалишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                 ОСОБА_3