Справа № 459/1625/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В. 
Провадження № 22-ц/811/3522/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 березня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,
без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача – ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.06.2021 року і на період навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку.
В обґрунтування позову зазначає, що 12 липня 1992 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2020 між нею та відповідачем шлюб розірвано. Також зазначила, що син ОСОБА_5 є студентом денної платної форми навчання 4-го курсу факультету психології Львівського державного університету внутрішніх справ і за рішенням Львівського апеляційного суду від 19.05.2020 з відповідача стягуються в її користь аліменти на навчання сина в розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача. Також повідомила, що до досягнення повноліття донькою відповідач сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки його доходу. На даний час дочка ОСОБА_6 навчається на першому курсі денної форми навчання на безоплатній основі Інституту права, психології та інноваційної освіти Національного університету «Львівська політехніка», яке закінчує в червні 2024 року. Позивачка зазначає, що працює кухарем у в/ч НОМЕР_1 і її коштів не достатньо для свого утримання та утримання дітей, а відповідач живе своїм життям, відсторонився від сім`ї, коштів на її утримання добровільно не надає, хоча отримує в місяць дохід у вигляді регресних та пенсійних виплат, в розмірі 19 000 грн. в місяць, а тому має змогу сплачувати аліменти. Відтак, покликаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просить позов задовольнити.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на час навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період її навчання в Національному університеті Львівська політехніка, починаючи з 11.06.2021 року по 30.06.2024 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду частково незаконним, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що його дочка ОСОБА_3 сама вправі звернутися до суду з даним позовом, звернення до суду з таким позовом позивачкою є невірно обраним способом захисту. Звертає увагу, що при визначенні розміру аліментів судом не взято увагу стан його здоров`я, а також факт недоведення з сторони позивачки розміру його доходів на підтвердження можливості сплачувати такі аліменти.
В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього на користь його доньки аліменти на час її навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, щомісячно на період навчання в НУ «Львівська політехніка», починаючи з 11.06.2021 до дня припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17 березня 2022 року, є дата складення повного судового рішення – 22 березня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 , беручи до уваги стан його здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, прийшов до висновку, що останній в змозі сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1/6 частини від його доходу, починаючи з 11.06.2021 по 30.06.2024 на весь період навчання його доньки в НУ «Львівська політехніка», але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 17).
31.10.2019 Червоноградським міським судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 22).
Як вбачається з довідки № 362 від 19.05.2021 р., виданої Національним університетом «Львівська політехніка», ОСОБА_3 дійсно є студенткою першого курсу Інституту права, психології та інноваційної освіти Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання, закінчує навчання в червні 2024 року (а. с. 16).
З копії довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради № 6974 від 11.04.2019 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 402 (а. с. 12).
В процесі розгляду справи в суді першої інстанції судом встановлено, що станом на день розгляду справи, ОСОБА_3 на час навчання зареєструвалася в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оскільки ОСОБА_3 фактично перебуває на утриманні своєї матері – ОСОБА_2 , остання на законних підставах звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів на ОСОБА_3 яка продовжує навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч.ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

11 червня 2021 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років.
ОСОБА_3 навчається на першому курсі Інституту права, психології та інноваційної освіти Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання, закінчує навчання в червні 2024 року (а. с. 16).
Позивач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Державній спеціальній службі транспорту Міністерства інфраструктури України (а. с. 27).
Відповідно до довідки про доходи, наданої Червоноградським відділенням УВД ФССУ у Львівській області № 82 від 13.07.2021 року, відповідач ОСОБА_1 одержує страхові виплати (а.с.74). Окрім цього, з рішення Львівського апеляційного суду від 19.05.2020 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком (а.с.18-20). В судовому засідання суду першої інстанції відповідач підтвердив факт отримання ним пенсії.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач за рішенням Львівського апеляційного суду від 19.05.2020 зобов`язаний до сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трирічного віку (а.с. 18-21) .
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи, має професійне захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 (а. с. 10).

При визначенні розміру аліментів, судом першої інстанції враховано матеріальний стан позивача та повнолітньої доньки, стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, часткове визнання позову, а також те, що з нього стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно на навчання сина ОСОБА_5 , можливість відповідача надавати утримання повнолітній дочці.
Під час розгляду справи ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів щодо неможливість сплати більшої суми аліментів, ніж він визнає – 1/8.

Колегія суддів враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність доходу в вигляді стипендії, матеріальне становище відповідача і позивача; наявність у відповідача обов`язку щодо сплати аліментів на повнолітнього сина – ОСОБА_5 , який продовжує навчання, вважає визначений судом першої інстанції розмір аліментів 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання дочки – ОСОБА_3 в Національному університеті «Львівська політехніка», починаючи з 11.06.2021 року по 30.06.2024 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку, достатнім, розумним, справедливим та таким, який відповідач в змозі надавати.

Протилежного скаржником в суді апеляційної інстанції не доведено.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 22 березня 2022 року.

       Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

       Н.О.Шеремета