ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 р.	Справа № 480/4226/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 27.09.21 року по справі № 480/4226/21
          за позовом          Акціонерного товариства "Сумиобленерго"  
          до          Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг                  
          про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Акціонерне товариство "Сумиобленерго", звернулося до суду з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправною та скасувати з дати прийняття постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20.11.2020                     № 2154 «Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період» в частині затвердження для АТ «Сумиобленерго» економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, на рівні 0,0199 на 2021 рік, 0,0198 на 2022 рік, 0,0197 на 2023 рік;
- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснити для АТ «Сумиобленерго» перерахунок відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 27.07.2017 № 981, економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, в редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 18.11.2020 № 2099;
- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за результатами перерахунку для АТ «Сумиобленерго» економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки, здійснити для АТ «Сумиобленерго» перегляд тарифів на послуги з розподілу електричної енергії у бік збільшення, який забезпечить компенсацію недоотриманих коштів в структурі тарифів на послуги з розподілу електричної енергії внаслідок необгрунтованого затвердження постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20.11.2020 № 2154 «Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період» для АТ «Сумиобленерго» розміру економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 20.11.2020 № 2154 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період" в частині затвердження для Акціонерного товариства "Сумиобленерго" економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, на рівні 0,0199 на 2021 рік, 0,0198 на 2022 рік, 0,0197 на 2023 рік.
Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити для Акціонерного товариства "Сумиобленерго" перерахунок економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.07.2017 № 981, в редакції постанови від 18.11.2020 № 2099.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Смоленська, 19, м. Київ, і.к. 39369133) на користь Акціонерного товариства "Сумиобленерго" (вул. І. Сірка, 7, м. Суми, Сумська область, 40035, і.к. 23293513) судовий збір у розмірі 2270 грн.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене без з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач викладає обставини справи та наводить норми, зазначені у відзиві на позовну заяву. Вказує, що судова інстанція, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим нормами чинного законодавства України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень за межами перевірки названих критеріїв; завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Просить врахувати висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 14.05.2018 у справі                           № 800/274/17. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Постановою НКРЕКП №1445 від 16.11.2018 позивачу було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності.
20.11.2020 № 2154 відповідачем прийнято постанову «Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період», якою, крім іншого, затверджено для АТ «Сумиобленерго» економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, на рівні 0,0199 на 2021 рік, 0,0198 на 2022 рік, 0,0197 на 2023 рік.
Вважаючи, що вказаною постановою відповідачем невірно розраховано ЕКПТВЕ 1 класу напруги на 2021 - 2023, що вплинуло на розрахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для 1 та 2 класу напруги, позивач звернувся до суду з позовною заявою за захистом своїх прав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що Постанова від 20.11.2020 за № 2154 в оскаржуваній частині прийнята не на підставі Положення                № 981, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для АТ «Сумиобленерго» позивачем не оскаржується, суд не досліджував обставини прийняття такого рішення, воно не є предметом розгляду у даній справі, встановлення тарифів є виключною компетенцією відповідача, а станом на момент розгляду справи відповідачем ще не здійснено перерахунку ЕКПТВЕ 1 класу напруги для позивача на 2021-2023 роки. Отже вказані позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційному перегляду підлягає рішення суду лише в частині задоволенних позовних вимог. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VІІІ (далі Закон України «Про ринок електричної енергії»), ч.3 ст.6 якого визначено, що до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать: затвердження методик (порядків) встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії; встановлення (зміна) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії.
Постановою від 05.10.2018 №1175 НКРЕКП було затверджено Порядок встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок встановлення (формування) тарифів), у додатку 16 якого наведено форму Розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на прогнозний рік, який у т.ч. містить таку складову, як економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії (далі - ЕКПТВЕ) на розподіл 1 класу та ЕКПТВЕ на розподіл 2 класу.
Також зазначеною постановою, зокрема, п.п.5.3, 7.21 передбачено, що при розрахунках прогнозованих витрат (прогнозований необхідний дохід) від здійснення діяльності з розподілу електричної енергії на рік, операційних витрат для забезпечення діяльності з розподілу електричної енергії, використовуються ЕКПТВЕ, встановлені відповідно до Положення №981.
Даним Положенням №981 (тут і далі в редакції постанови НКРЕКП від 18.11.2020 №2099, станом на час прийняття спірного рішення), передбачено, що ЕКПТВЕ затверджується НКРЕКП на прогнозний період з урахуванням змін структури балансу електричної енергії, пов`язаних зі зміною правил роботи на ринку електричної енергії, на підставі усереднених даних форм звітності № 2а-НКРЕКП-розподіл електричної енергії (місячна) «Звітні дані про обсяги розподілу електричної енергії та технологічні витрати електричної енергії за 1 та 2 класами напруги», затвердженої постановою НКРЕКП від 20 грудня 2019 року № 2897 (далі - форма звітності № 2а-НКРЕКП), № 2-НКРЕ (місячна) «Звітні дані про обсяги передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та нормативні технологічні витрати електроенергії за 1-2 класами напруги», затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 04 жовтня 2012 року № 1257 (далі - форма звітності № 2-НКРЕ), та № 1Б-ТВЕ «Структура балансу електроенергії та технологічних витрат електроенергії (ТВЕ) на передачу по електричних мережах», затвердженої наказом Міністерства енергетики України від 14 жовтня 1999 року № 289 (далі - форма звітності № 1Б-ТВЕ), за три завершені річні періоди (січень-грудень), що передували прогнозному періоду, та розраховується відповідно до глави 2 цього Положення (абз.1 п.1.3).
Розраховане значення ЕКПТВЕ по 1 та 2 класах напруги, без урахування відповідного показника ефективності, порівнюється із відповідним середньорічним ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року та ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік.
Якщо отримане значення ЕКПТВЕ більше середньорічного ЕКНТВЕ або ЕКПТВЕ, то для розрахунку ЕКПТВЕ відповідно до глави 2 цього Положення використовуються дані, що відповідають найменшому із зазначених коефіцієнтів, а саме:
- якщо найменшим є значення середньорічного ЕКНТВЕ, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані, що відповідають середньорічному ЕКНТВЕ,
- якщо найменшим є значення ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік.
Розраховані таким чином ЕКПТВЕ, крім випадків, передбачених цим Положенням, затверджуються НКРЕКП.
Для операторів систем розподілу, які не переходять на стимулююче регулювання, ЕКПТВЕ затверджуються на прогнозний період.
Для операторів систем розподілу, які переходять на стимулююче регулювання, ЕКПТВЕ затверджуються НКРЕКП для кожного регуляторного періоду в цілому в розрізі років.
На підставі п. 2.1, 2.2 Положення № 981 для затвердження ЕКПТВЕ, щороку не пізніше 01 вересня, оператори системи розподілу подають до НКРЕКП:
- форму звітності № 2а-НКРЕКП за грудень місяць;
- форму звітності № 2-НКРЕ за грудень місяць;
- форми звітності № 1Б-ТВЕ за три завершені річні періоди (січень-грудень), на базі яких розраховуються ЕКПТВЕ;
- копію протоколу затвердження НХТВЕ на базі останнього завершеного річного періоду.
ЕКПТВЕ розраховуються НКРЕКП на прогнозний період на підставі даних форм звітності № 2а-НКРЕКП, № 2-НКРЕ, № 1Б-ТВЕ та розрахованого ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року.
Відповідач в апеляційній скаргі зазначає, що відповідно до вимог пункту 2.1 Положення АТ «Сумиобленерго» листом від 20.11.2020 № 7/16085 надали до НКРЕКП форми звітності №2-НКРЕ, форми звітності № 1Б-ТВЕ за три завершені річні періоди (січень - грудень), на базі яких розраховуються ЕКПТВЕ. Вказує, що у зв`язку з тим, що отримане значення ЕКПТВЕ по 1 класу напруги для АТ «Сумиобленерго» на прогнозний період було більше затвердженого ЕКПТВЕ на базовий рік (на 2021 - 0,0363, на 2022 - 0,0361, на 2023 - 0,0358), то були використані дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік (на 2021 - 0,0199, на 2022 - 0,0198, на 2023 - 0,0197).
У базовому році (2020 рік) ЕКПТВЕ було розраховане відповідно даних форм звітності № 2 НКРЕ «Звітні дані про обсяги передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та нормативні технологічні витрати електроенергії за 1-2 класами напруги» (із застосування показника ефективності) за 2015 - 2018 роки відповідно до глави 2 Положення та затверджені постановою НКРЕКП від 19.11.2019 № 2406.
При цьому, на момент прийняття Постанови № 2154, постанова НКРЕКП від 19.11.2019     № 2406 була чинна, та були відсутні підстави для неприйняття до уваги ЕКПТВЕ, які нею затверджені.
Суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи відповідача необгрунтованими з огляду на наступне.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021, у справі №480/3100/20 було визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2406 від 19.11.2019 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" в частині затвердження для акціонерного товариства "Сумиобленерго" економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на рівні 0,0201. Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснити для акціонерного товариства "Сумиобленерго" перерахунок економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 класу напруги на 2020 рік відповідно до вимог п. 3.2 Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №981 від 27.07.2017 в редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 №1424, з 1 січня 2020 року.
При цьому судом було встановлено, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем без дотримання норм Положення №981 та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Отже, оскільки ЕКПТВЕ 1 класу напруги на базовий рік (2020 рік) було розраховано невірно (що встановлено вищезазначеними судовими рішеннями), зазначення регулятором в апеляційній скарзі про те, що при прийнятті індивідуального акта були враховані дані постанови НКРЕКП від 19.11.2019 № 2406, свідчить про протиправність оскаржуваного рішення в частині затвердження для АТ «Сумиобленерго» ЕКПТВЕ 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів систем розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання.
Судова колегія зазначає, що відповідачем жодним чином не спростовується наданий позивачем у позовній заяві розрахунок та значення ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки, належних доказів того, яким чином НКРЕКП проводився розрахунок ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки, відповідачем також не надано. 
Пунктом 2.8. Положення № 981 встановлено формулу, за якою визначається ЕКПТВЕ 1 класу напруги.
Проте, відповідачем при розрахунку застосована формула містить зайві дані, не передбачені Пунктом 2.8. Положення № 981. 
Так, у формулі, яка використана регулятором для його розрахунку ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки у відзиві на позовну заяву, відповідач використав 2 показники ефективності (1-0,5/100) та (1-3,5/100). При цьому в п. 1.3 Положення йдеться лише про застосовані показники ефективності базового року, тобто 2020року.
У п. 2.8 Положення вказується, що ПЕ1тве1 - показник ефективності технологічних витрат електричної енергії, параметр регулювання, що має довготерміновий строк дії, який встановлюється НКРЕКП на регуляторний період на 1 класі напруги, %. Якщо оператор системи розподілу не переходить на стимулююче регулювання, то значення дорівнює 0,5;
ПЕ2тве2 - показник ефективності технологічних витрат електричної енергії, параметр регулювання, що має довготерміновий строк дії, який встановлюється НКРЕКП на регуляторний період на 2 класі напруги, %. Якщо оператор системи розподілу не переходить на стимулююче регулювання, то значення дорівнює 1.
Згідно постанови НКРЕКП від 23.07.2013 № 1009 «Про встановлення параметрів регулювання, що мають довгостроковий строк дії, для цілей стимулюючого регулювання» ПЕ1тве1 та ПЕ2тве2 (показники ефективності технологічних витрат електричної енергії, параметр регулювання, що має довготерміновий строк дії, який встановлюється НКРЕКП на регуляторний період) мають наступні розміри: на 1 класі напруги - 1 % або 0,01 відносних одиниць, на 2 класі напруги - 3,5 % або 0,035 відносних одиниць, відповідно.
У базовому 2020 році до АТ «Сумиобленерго» не застосовувалося стимулююче регулювання, відтак згідно формули, що наведена у п. 2.8 Положення, показники ефективності у формулі згідно п. 2.8 Положення в контексті п. 1.3 Положення повинні бути- (1-0,5/100) та (1-1/100) для 1 та 2 класу напруги відповідно, а не (1-1/100) та (1-3,5/100) для 1 та 2 класу напруги відповідно, які додатково всупереч вимогам п. 1.3 та п. 2.8 Положення застосував регулятор у розрахунку, що наведений у відзиві на позовну заяву.
Крім того, усупереч п. 1.3 Положення № 981 у розрахунку відповідача, що наведений у відзиві на позовну заяву, застосовані дані за інші періоди, що не відповідають даним для ЕКПТВЕ на базовий (2020) рік, а саме - 2015-2017 роки, а не 2016-2018 роки (три завершені річні періоди для розрахунку ЕКПТВЕ на базовий 2020 рік).
Колегія суддів зауважує, що відповідачем під час розгляду справи не надано доказів, які дані брались відповідачем для обрахунку ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки та чому у зазначеній відповідачем  формулі вказано зайві показники. Будь-яких належних нормативних обгрунтувань щодо застосування даних за інші періоди, що не відповідають даним для ЕКПТВЕ на базовий (2020) рік, а також щодо урахування зайвих показників ефективності, з посиланням на норми Положення №981 чи на інший нормативно-правовий акт, відповідачем також не надано.
При цьому Положенням №981 чітко передбачено, що ЕКПТВЕ - величина, розрахована у встановленому цим Положенням порядку, в якому, зокрема, у п.2.8 визначено формулу розрахунку ЕКПТВЕ 1 класу напруги. Приписами Положення №981 не передбачено право відповідача відступати від порядку здійснення розрахунку ЕКПТВЕ визначеного у даному Положенні №981.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем без дотримання норм Положення №981 та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, що  оскаржувана постанова відповідача від 20.11.2020 № 2154 в частині, що стосується позивача, прийнята не на підставі Положення №981, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак, вона не відповідає критеріям правомірності визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови в частині затвердження для акціонерного товариства "Сумиобленерго" економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 1 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, на рівні 0,0199 на 2021 рік, 0,0198 на 2022 рік, 0,0197 на 2023 рік, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування Постанови від 20.11.2020 за № 2154 в оскаржуваній частині є правомірним, висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити для ПАТ «Сумиобленерго» перерахунок економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 класу напруги на 2021-2023 рік для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, відповідно до Положення № 981, в редакції постанови від 18.11.2020 № 2099, є таким, що здійснений з урахуванням дискреційних повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначених чинним законодавством.
З правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 14.05.2018 у справі                   № 800/274/17, зазначеною відповідачем в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції узгоджуються та їм не протирічать.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 року по справі №480/4226/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 по справі                           № 480/4226/21  залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  20.01.2022 року