Справа № 166/1044/21 	Головуючий у 1 інстанції: Лях В. І. 	
Провадження № 22-ц/802/157/22  Категорія: 71 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2021 року про призначення судово-генетичної експертизи,
                                        В С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Покликався на ті обставини, що в період з листопада по грудень 2019 року він перебував у близьких стосунках із відповідачем ОСОБА_3 , з якою спільно проживали без реєстрації шлюбу до січня 2020року. 
Крім того позивач вказував, що весною 2021 року, зі слів своєї знайомої, дізнався про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - сина ОСОБА_4 , батьком якого він себе вважає.
У свідоцтві про народження дитини запис про батька було зроблено зі слів матері.
Оскільки він не перебував із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі і між ними наявний спір щодо походження дитини, то він не має можливості зареєструвати дитину на своє ім`я, а тому звернувся до суду із даним позовом.
На підтвердження факту свого біологічного батьківства щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач ОСОБА_2 у позовній заяві просив суд призначити молекулярно-генетичну експертизу.
Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2021 року клопотання позивача задоволено.
Призначено у даній справі судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:
- Чи являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
Проведення експертизи доручено експертам Київського міського бюро судово-медичних експертиз.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385, КК України.
Зобов`язано сторони з`явитися за викликом експерта для здачі необхідних зразків та надати всі необхідні дані, маючи при собі паспорти, свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 .
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 .
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зазначав, що оскаржувана ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про призначення в справі судово - генетичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення факту біологічного батьківства позивача необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а тому прийшов до висновку про необхідність призначення вказаної експертизи.
Такий висновок суду є правильним.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про встановлення факту свого батьківства відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає із відповідачем ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення від 7 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації , заява № 3451/05, § 34).
З матеріалів справи та характеру спірних правовідносин вбачається, що для з`ясування питання біологічного батьківства позивача ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 необхідні спеціальні знання, що лежать в іншій сфері ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і сторонами не було надано відповідних висновків експертів із цього питання. 
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, враховуючи завдання цивільного судочинства, що визначені в ч. 1 ст. 2 ЦПК України, а також принцип Верховенства права дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення судово-генетичної експертизи (ДНК).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані процесуальні норми не містять заборони для суду зупиняти провадження по справі в залежності від стадії її розгляду, а лише наділяють суд правом для такого зупинення за наявності визначених в процесуальному законі підстав.
Тому, дії суду першої інстанції, який зупинив провадження у справі на час проведення експертизи, є цілком обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням норм цивільного процесуального права, а тому підстав для її скасування, як просив представник відповідача у поданій апеляційній скарзі, не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,
                                           У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді