ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/2754/21
Провадження № 22-ц/4820/251/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        представника позивача        Подлевського О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до Управління Державної служби України з питань праці у Хмельницькій області, третя особа – ОСОБА_1 , про скасування акту спеціального розслідування гострого професійного захворювання форми Н-1/П за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У січні 2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області (далі – Управління Фонду соціального страхування) звернулося до суду з позовом до Управління Державної служби України з питань праці у Хмельницькій області (далі – Управління Держпраці) про скасування акту спеціального розслідування гострого професійного захворювання форми Н-1/П.
Управління Фонду соціального страхування зазначило, що 28 вересня 2020 року внаслідок гострої коронавірусної інфекції COVID-19 померла молодша медична сестра Комунального некомерційного підприємства «Теофіпольська центральна районна лікарня» (далі – Лікарня) ОСОБА_2 .
Наказом Управління Держпраці від 13 жовтня 2020 року №98-НВ була створена комісія спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, яка на підставі акта епідеміологічного розслідування від 6 жовтня 2020 року, складеного Державною установою «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України», дійшла висновку, що інфікування потерпілої ОСОБА_2 сталося під час її добового чергування в терапевтичному відділенні Лікарні.
За результатами спеціального розслідування 17 листопада 2020 року комісія склала акт форми Н-1/П, згідно якого  ОСОБА_2  у межах інкубаційного періоду (2 вересня 2020 року – 13 вересня 2020 року) при виконанні своїх службових обов`язків 12 вересня 2020 року проводила прибирання в палаті більше 15 хвилин, де перебувала хвора на COVID-19 ОСОБА_3 , проводила заміну постільної білизни, прибирання та дезінфекцію, використовуючи при цьому одноразову медичну маску та рукавички. ОСОБА_3 захворіла 1 вересня 2020 року та госпіталізована 11 вересня 2020 року в терапевтичне відділення Лікарні, а 12 вересня 2020 року з вірусологічної лабораторії «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України» щодо неї прийшов результат ПЛР №29653 від 11 вересня 2020 року позитивний.
Висновки комісії не відповідають матеріалам спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком. Так, з пояснень працівників терапевтичного відділення Лікарні слідує, що ОСОБА_4 здійснювала прибирання приміщення палати №7 після її кварцування та провітрювання. При цьому ОСОБА_5 використовувала засоби індивідуального захисту та не перебувала у тісному контакті з хворою ОСОБА_3 .
Отже, висновки комісії про те, що даний випадок гострого професійного захворювання пов`язаний з виробництвом, є хибними.
Комісія не розглядала інші можливі варіанти зараження ОСОБА_2 , зокрема в побуті, під час слідування на роботу та перебування в громадських місцях, і не врахувала окрему думку члена комісії – страхового експерта з охорони праці Теофіпольського відділення Управління Фонду соціального страхування ОСОБА_6 .
За таких обставин Управління Фонду соціального страхування просило суд скасувати акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) форми Н-1/П від 17 листопада 2020 року зі смертельним наслідком, який стався 28 вересня 2020 року з молодшою медичною сестрою Лікарні ОСОБА_2 .

Процесуальні дії суду першої інстанції

Суд залучив ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року в позові відмовлено.
Суд виходив з того, що інфікування ОСОБА_2 сталося 12 вересня 2020 року під час її добового чергування в терапевтичному відділенні Лікарні, тобто при виконанні нею трудових обов`язків, а тому комісія спеціального розслідування обґрунтовано віднесла смерть ОСОБА_2 до нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. У зв`язку з цим підстави для скасування складеного комісією акта форми Н-1/П від 17 листопада 2020 року відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Управління Фонду соціального страхування просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що потерпілими від коронавірусу можуть бути визнані лише ті медичні працівники, які відповідно до наказу керівника закладу охорони здоров`я та посадової інструкції призначені безпосередньо надавати медичну допомогу хворим на COVID-19, працювали в спеціалізованих установах із збудником коронавірусу або брали участь у дезінфекційних заходах і при цьому не порушували правила охорони праці та техніки безпеки. ОСОБА_2 не відноситься до таких працівників, а Лікарня не включена до переліку медичних закладів, які надають будь-яку медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19. Матеріали спеціального розслідування не містять достатніх даних про те, що нещасний випадок із ОСОБА_2 стався внаслідок гострого професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом. Суд першої інстанції не врахував усі обставини, не застосував і неправильно витлумачив норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Управління Держпраці подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.
ОСОБА_1 не висловив своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 працювала у Лікарні молодшою медичною сестрою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в інфекційному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Старокостянтинівська центральна районна лікарня» внаслідок гострої коронавірусної інфекції COVID-19.
Наказом Управління Держпраці від 13 жовтня 2020 року №98-НВ призначено комісію з спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, який стався з ОСОБА_2 .
За результатами спеціального розслідування 17 листопада 2020 року комісія склала акт форми Н-1/П, затверджений 18 листопада 2020 року Управлінням Держпраці, згідно якого гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком з молодшою медичною сестрою ОСОБА_7 підпадає під дію п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 (далі – Порядок), і визнається таким, що пов`язане з виробництвом.
При цьому комісія з спеціального розслідування дійшла висновку, що ОСОБА_2 була інфікована 12 вересня 2020 року при виконанні своїх службових обов`язків під час добового чергування в терапевтивному відділенні Лікарні. Зокрема, вона здійснювала прибирання в палаті більше 15 хвилин, де перебувала хвора на COVID-19 ОСОБА_3 , проводила заміну постільної білизни, прибирання та дезінфекцію, використовуючи при цьому одноразову медичну маску та рукавички. Водночас комісія встановила, що за місцем проживання та роботи ОСОБА_2 хворі на коронавірусну хворобу не були зареєстровані, а протягом останніх 14 днів ОСОБА_2 не виїжджала за межі Хмельницької області.

Застосовані норми права

Статтею 1 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-ХIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон №1105-ХIV) встановлено, що нещасний випадок – обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону №1105-ХIV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи – підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
За змістом ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Аналогічні приписи містяться у ст. 22 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-ХІІ «Про охорону праці».
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено Порядком.
В силу п.п. 10, 14, 33 Порядку спеціальному розслідуванню підлягають, у тому числі нещасні випадки із смертельними наслідками. Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі – спеціальна комісія), яка, зокрема зобов`язана: з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом; скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;  розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта – обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною).
Згідно п. 34 Порядку рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.
Із положень п. 46 Порядку слідує, що голова (заступник Голови) Держпраці або керівник її територіального органу, що утворив спеціальну комісію, повинен протягом трьох робочих днів після надходження матеріалів спеціального розслідування розглянути їх та затвердити примірники акта за формою Н-1.
Як передбачено п. 52 Порядку обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, зокрема є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений) (п. 1); перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час (п. 2); однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я (п. 15).
Відповідно до п. 57 Порядку рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).
Пунктом 4 розділу V Переліку професійних захворювань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року №1662, визначено, що до захворювань викликаних дією біологічних факторів відноситься гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2, яку, може викликати контакт з інфекційними хворими, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань. Робота медичних працівників є такою, на якій можливе виникнення гострої респіраторної хвороби COVID-19.
До Переліку посад медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікування пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 липня 2020 року №1604 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2020 року за №8078/35090), віднесені технічні працівники закладів охорони здоров`я, а саме молодша медична сестра (санітарка-прибиральниця, санітарка-буфетниця тощо) (пункт 6 підпункт 4).
Інші працівники закладів охорони здоров`я, працівники інших закладів, установ, організацій, які відповідно до своїх посадових обов`язків (або за окремим дорученням) брали участь у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню COVID-19, у тому числі виконанні робіт в осередках COVID-19; лікуванні пацієнтів із випадками COVID-19; розслідуваннях (спеціальних розслідуваннях) гострих професійних захворювань COVID-19 та мали контакт з підтвердженим випадком COVID-19 або з інфікованим біологічним матеріалом (пункт 8).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що у разі настання нещасного випадку з особою, яка працює на умовах трудового договору, роботодавець або уповноважений ним орган повинен провести розслідування такого випадку відповідно до Порядку.
Нещасні випадки із смертельним наслідком розслідуються спеціальною комісією, призначеною органами Держпраці.
Спеціальна комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.
Пунктом 52 Порядку визначено вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, серед яких: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації); перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця, у тому числі в робочий і надурочний час; однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я.
У разі встановлення таких обставин спеціальна комісія приймає рішення про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом (простою більшістю голосів), і складає акт за формою Н-1, який затверджується органом Держпраці. Якщо член комісії не згідний із змістом акту Н-1, він підписує цей акт і викладає письмово окрему думку, яка додається до акта та є його невід`ємною частиною.
Факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється спеціальною комісією з розслідування нещасного випадку, що проводиться відповідно до Порядку.
Порядком встановлено, що гостре професійне захворювання потерпілого, в тому числі медичного працівника, може виникнути внаслідок однократного впливу на нього шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).
До медичних працівників, у яких існує ризик захворіти на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, віднесені технічні працівники закладів охорони здоров`я, в тому числі молодші медичні сестри (санітарки-прибиральниці, санітарки-буфетниці тощо).
Зібрані докази вказують на те, що 28 вересня 2020 року з молодшою медичною сестрою Лікарні ОСОБА_2 стався нещасний випадок із смертельним наслідком.
Для розслідування цього нещасного випадку Управління Держпраці призначило спеціальну комісію, яка за наслідками своєї роботи прийняла рішення про визнання нещасного випадку з ОСОБА_2 таким, що пов`язаний з виробництвом, і склала акт за формою Н-1.
Спеціальна комісія встановила, що молодша медична сестра ОСОБА_2 як медичний працівник під час виконання своїх трудових обов`язків на робочому місці мала контакт з особою, хворою на гостру респіраторну хворобу COVID-19, і не мала контакту з іншими інфікованим особами, тобто відбувся однократний вплив на працівника шкідливих і небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре респіраторне захворювання на COVID-19, що спричинило смерть потерпілої.
Висновок спеціальної комісії ґрунтувався на акті епідеміологічного розслідування від 6 жовтня 2020 року, складеному Державною установою «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України», згідно якого  ОСОБА_2  у межах інкубаційного періоду (2 вересня 2020 року – 13 вересня 2020 року) при виконанні своїх службових обов`язків 12 вересня 2020 року проводила прибирання в палаті більше 15 хвилин, де перебувала хвора на COVID-19 ОСОБА_3 , проводила заміну постільної білизни, прибирання та дезінфекцію, використовуючи при цьому одноразову медичну маску та рукавички. ОСОБА_3 захворіла 1 вересня 2020 року та госпіталізована 11 вересня 2020 року в терапевтичне відділення Лікарні, а 12 вересня 2020 року з вірусологічної лабораторії «Хмельницький обласний лабораторний центр МОЗ України» щодо неї прийшов результат ПЛР №29653 від 11 вересня 2020 року позитивний. За місцем проживання та роботи ОСОБА_2 хворі на коронавірусну хворобу не були зареєстровані, а протягом останніх 14 днів ОСОБА_2 не виїжджала за межі Хмельницької області. Таким чином, в ОСОБА_2 найвірогідніше місце зараження на роботі, джерело збудника інфекції – ОСОБА_3 .
Водночас, при прийнятті рішення комісією була заслухана свідок нещасного випадку ОСОБА_8 (виконуюча обов`язки завідувача терапевтичним відділенням Лікарні), досліджені карта епідеміологічного обстеження №117 вогнища інфекційного захворювання ОСОБА_2 (а.с.13-14) і лист Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації від 13 листопада 2020 року №02-01/3474 (а.с. 15) і врахована окрема думка члена комісії ОСОБА_6 (а.с. 11).
Встановивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що рішення спеціальної комісії про віднесення смерті ОСОБА_2 до нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, ґрунтується на матеріалах розслідування та є правильним. У зв`язку з цим підстави для скасування складеного комісією акта форми Н-1/П від 17 листопада 2020 року відсутні.
При цьому суд правильно виходив з того, що лише комісія з розслідування нещасного випадку як спеціальний суб`єкт може встановити факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом, а спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_2 була правомочною та діяла відповідно до наданих їй повноважень.
Посилання Управління Фонду соціального страхування на необґрунтованість висновку спеціальної комісії та незаконність оспорюваного акта форми Н-1/П не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.
Суд першої інстанції з`ясував усі обставини та правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Суд першої інстанції помилково послався на редакцію Порядку, яка не була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наразі, ця невідповідність не вплинула на правильність вирішення справи та не може бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Салоїд Н.М.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 32