Справа № 308/10636/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        31 березня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої                -        судді Кожух О.А.,
суддів                -        Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю., 
за участі секретаря        -        Волощук В.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2021 року (повний текст рішення складено 08.10.2021, головуючий суддя Придачук О.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області, треті особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, Комунальне некомерційне підприємство «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області, про визнання протиправним та скасування акту, визнання факту та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міщенко О.О., звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, комунальне некомерційне підприємство «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області, про визнання протиправним та скасування акту за формою Н-1/НП, визнання факту та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час виконання своїх професійних обов`язків на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини амбулаторії м. Хуст захворів 06.06.2020 на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19).
За фактом смерті ОСОБА_2 було проведено спеціальне розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, за результатами якого 22.07.2020 складено Акт за формою Н-1/НП, яким комісією даний випадок гострого професійного захворювання - визнано не пов`язаним із виробництвом.
Згідно з даним актом, комісія прийшла до висновку, що лікар ОСОБА_2 не був залучений до ліквідації епідемії та здійснення заходів із запобігання поширенню COVID-19, та у зв`язку з відсутністю підтвердження контакту лікаря ОСОБА_2 з пацієнтами з діагнозом COVID-19. На основі зібраних матеріалів комісією не встановлено зв`язок захворювання ОСОБА_2 на COVID-19 при виконанні ним професійних обов`язків.
Однак, на думку позивачки ОСОБА_1 , указаний висновок комісії не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятий із порушенням порядку розслідування професійного захворювання.
Зазначала, що потерпілий ОСОБА_2 працював на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 01.10.2018, безпосередньо був залучений до ліквідації епідемії та здійснення заходів із запобігання поширенню COVID-19, здійснював лікування пацієнтів із встановленим діагнозом COVID-19, зокрема хворої ОСОБА_3 , прийом якої здійснював амбулаторно, а також мав контакт на робочому місці з коронавірусними хворими, зокрема медичною сестрою ОСОБА_4 , а тому наявний зв`язок захворювання ОСОБА_2 на COVID-19 із виконанням ним професійних обов`язків, у зв`язку з чим даний випадок гострого професійного захворювання є таким, що пов`язаний з виробництвом, і за ним мав бути складений акт за формою Н-1/П.
Зазначала, що висновки комісії про те, що для визнання випадку гострого професійного захворювання таким, що пов`язаний із виробництвом, необхідна наявність підтвердження контакту лікаря ОСОБА_2 саме із пацієнтами з діагнозом COVID-19, - є незаконними та необґрунтованими.
Позивачка стверджувала, що згідно з Переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 №1662 (із змінами внесеними постановою КМУ від 13.05.2020 №395), до виробничих факторів, вплив яких може викликати професійне захворювання, віднесено контакт з інфекційними хворими, тобто, на переконання ОСОБА_1 , з необмеженим колом інфекційних хворих, з якими мав місце контакт під час виконання професійних обов`язків, а не тільки контакт з пацієнтами з діагнозом COVID-19.
Зазначала, що посада лікаря загальної практики-сімейного лікаря - відноситься до Переліку посад медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню COVID-19, та лікуванням пацієнтів із випадками COVID-19, яким здійснюється доплата в розмірі трьох окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 р. № 768.
Причиною розвитку респіраторного захворювання COVID-19 у ОСОБА_2 було інфікування при виконанні ним професійних обов`язків внаслідок контакту з медичною сестрою ОСОБА_4 , хворою на COVID-19, під час спільного прийому пацієнтів в одному кабінеті, котра згідно протоколу опитування від 09.07.2020 перебувала в останній раз на роботі 29.05.2020. 
ОСОБА_2 вважав джерелом інфікування саме медичну сестру ОСОБА_4 , про що вказано в протоколі опитування потерпілого від 09.06.2020. 
Комісією необґрунтовано прийнято до уваги письмові пояснення пацієнтки ОСОБА_3 , згідно з якими остання не мала безпосереднього контакту з лікарем ОСОБА_2 , про симптоми захворювання спілкувалась з ним в телефонному режимі, знаходячись на самоізоляції.
Комісією не звернуто уваги на протиріччя пояснень ОСОБА_3 із даними Журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів, згідно з якими сімейний лікар ОСОБА_2 здійснював прийом пацієнтки ОСОБА_3 01.06.2020 та надавав консультацію амбулаторно, а не по телефону.
Також, комісією необґрунтовано було взято до уваги пояснення ОСОБА_4 , медичної сестри АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський ЦПМСД» про те, що вона працювала з потерпілим ОСОБА_2 в одному кабінеті, однак останній раз на роботі була 22.05.2020, оскільки з 25.05.2020 лікар ОСОБА_2 відпустив її у зв`язку з сімейними обставинами. Зокрема наявні розбіжності у поясненнях медичної сестри ОСОБА_4 , наданих нею в пояснювальній записці від 07.07.2020 та протоколі опитування від 09.07.2020, згідно з якими вона повідомила різні дати останнього контакту з лікарем ОСОБА_2 на робочому місці 22.05.2020 та 29.05.2020. Для з`ясування цих розбіжностей, комісією не витребувано та не проаналізовано табелі обліку робочого часу за травень 2020 року щодо перебування ОСОБА_4 в цей час на роботі, не з`ясовано чи приймалися КНП «Хустський ЦПМСД» накази про надання ОСОБА_4 відпустки за сімейними обставинами у період із 25.05.2020 по 29.05.2020.
Комісією залишено поза увагою висновок лікаря-профпатолога ОСОБА_5 , відповідно до якого у випадку ОСОБА_2 могло мати місце гостре інфекційне захворювання, отримане на робочому місці, оскільки постраждалий виконував свої професійні обов`язки в період підвищеного ризику інфікування.
Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_1 просила:
1) визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання за формою Н-1/НП від 22.07.2020; 
2) визнати факт, що випадок гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 30.06.2020 у комунальному некомерційному підприємстві «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області з ОСОБА_2 , 1954 року народження, є таким, що пов`язаний з виробництвом; 
3) зобов`язати Управління Держпраці у Закарпатській області організувати та провести повторне спеціальне розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 30.06.2020 із лікарем загальної практики-сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області ОСОБА_2 , 1954 року народження, та скласти акт за формою Н-1/П. 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 30.06.2020 в комунальному некомерційному підприємстві «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області з ОСОБА_2 , 1954 року народження, за формою Н-1/НП від 22.07.2020.
Визнано факт, що випадок гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що стався 30.06.2020 в комунальному некомерційному підприємстві «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області з ОСОБА_2 , 1954 року народження, є таким, що пов`язаний з виробництвом.
Зобов`язано Управління Держпраці у Закарпатській області провести повторне спеціальне розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 30.06.2020 із лікарем загальної практики-сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області ОСОБА_2 , 1954 року народження, та скласти акт за формою Н-1/П.
Вирішено питання про судові витрати.
На це рішення суду подало апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області. Посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що причиною смерті лікаря ОСОБА_2 є гостра респіраторна хвороба COVID-19, котра віднесена до професійних захворювань, згідно постанови КМУ від 13.05.2020 №394. Проте комісією із спеціального розслідування встановлено тільки одну пацієнтку ОСОБА_3 із діагнозом COVID-19, котрій лікар ОСОБА_2 надавав медичну допомогу. Письмовими поясненнями ОСОБА_3 стверджується, що безпосереднього контакту між хворою та лікарем не було, симптоми описано та перебіг захворювання повідомлено по телефону, лікування узгоджено в телефонному режимі. Контактування з інфікованою колегою медичною сестрою ОСОБА_4 не належить до професійних захворювань, оскільки остання не була його пацієнткою, лікар ОСОБА_2 не надавав їй медичну допомогу, а саме по собі перебування в одному кабінеті інфікованою колегою - не пов`язується з професійним характером діяльності потерпілого, зокрема з виконанням функціональних обов`язків щодо надання комплексної медичної допомоги, обстеження пацієнтів. Вказує, що висновок спеціальної комісії про те, що даний випадок не пов`язаний з виробництвом - є правильними і скасуванню не підлягає.
У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області підтримало доводи скаржника та просило подану апеляційну Управління Держпраці у Закарпатській області задовольнити. Зокрема зазначало, що медичний працівник має бути залучений до ліквідації пандемії встановленим законом розпорядчим документом роботодавця, а контакт не із пацієнтами - не може вважатися підставою пов`язаності професійного захворювання з виробництвом, оскільки законодавство обмежує перелік виробничих факторів і робіт, вплив яких може викликати професійне захворювання. 
Колегія суддів, заслухавши позицію представників сторін та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 був залучений до ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню COVID-19, та лікування пацієнтів із встановленим випадком COVID-19, мав контакт на робочому місці з коронавірусними хворими, а тому наявний зв`язок захворювання ОСОБА_2 на COVID-19 із виконанням ним професійних обов`язків, у зв`язку з чим даний випадок гострого професійного захворювання є таким, що пов`язаний з виробництвом, і за таким випадком має бути складений акт за формою Н-1/П. При цьому місцевий суд вважав належним та ефективним обраний позивачкою спосіб захисту та зобов`язав Управління Держпраці у Закарпатській області провести повторне спеціальне розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що сталося 30.06.2020 лікарем ОСОБА_2 та за його результатом скласти акт за формою Н-1/П.
Проте, із такими висновками місцевого суду погодитися не можна.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 43 Конституції України, ст. 2 КЗпП України працівники мають право на належні, безпечні та здорові умови праці, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в разі повної або часткової втрати працездатності, а також на право звернення до суду для вирішення трудових спорів.
Стаття 153 КЗпП України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ № 377 від 17.04.2019 ( далі - Порядок № 337).
Відповідно до п.1 Порядку № 337, даний порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Згідно п. 3 Порядку № 337 гостре професійне захворювання (отруєння) - захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).
Пункт 12 Порядку № 337 передбачає, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія).
Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.
Відповідно до п.33 Порядку № 337 комісія (спеціальна комісія) зобов`язана, зокрема:
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;
визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);
з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);
визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;
установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;
розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;
скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;
розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною);
у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім акта за формою Н-1, скласти картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 22;
передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження.
У п. 52 Порядку № 337 визначено, що обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом і складається акт за ф.Н1 є, серед іншого:
1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації);
2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час та інше.
Відповідно до п.4 Переліку професійних захворювань, затверджених постановою КМУ від 08.11.2000 № 1662, до професійних захворювань медичних працівників віднесено «Гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2» та визначено, що небезпечними та шкідливими речовинами і виробничими факторами, вплив яких може викликати це професійне захворювання - є контакт з інфекційними хворими на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань, а перелік робіт та виробництв, на яких можливе виникнення професійного захворювання - робота медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікування пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Перелік професійних захворювань подано у вигляді таблиці, в якій професійні захворювання розподілено на групи згідно з причинними факторами, вплив яких може викликати професійне захворювання.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Академії медичних наук України, Міністерства праці та соціальної політики України 29.12.2000 N 374/68/338 затверджено Інструкцію про застосування переліку професійних захворювань. Відповідно до п. 1 цієї інструкції перелік професійних захворювань - основний документ, яким слід керуватися при встановленні, зокрема, діагнозу професійного захворювання, зв`язку його з виконуваною роботою або професією. До професійних захворювань належать такі захворювання, які виникли внаслідок професійної діяльності працюючого та зумовлені виключно або переважно впливом шкідливих речовин, певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.
Таким чином, при вирішенні питання, чи захворювання є професійним, враховується в сукупності і фактори, вплив яких може викликати це професійне захворювання - в даному випадку, контакт з інфекційними хворими на COVID-19, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань (стовпчик 3 таблиці Переліку професійних захворювань), а також робота медичного працівника, що безпосередньо зайнятий у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню COVID-19, та лікування пацієнтів із випадками COVID-19 (стовпчик 4 таблиці Переліку професійних захворювань). 
Доводи позовної заяви ОСОБА_1 зводяться до того, що:
- на переконання позивачки ОСОБА_2 був безпосередньо залучений до ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню COVID-19 та лікування пацієнтів із випадками COVID-19 - на підставі того, що посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря було визначено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 № 768;
- лікар ОСОБА_2 здійснював 01.06.2021 амбулаторно прийом та консультацію єдиної пацієнтки ОСОБА_3 , хворої на СOVID-19 (позитивний результат методом ПЛР від 28.05.2020, листок непрацездатності від 01.06.2020 АКА №017601), про що свідчить запис у журналі реєстрації амбулаторних пацієнтів - відмітка «1», а не відмітка «3» (по телефону), а також лист КНП «Хустський ЦПМСД» від 17.07.2020 № 03-9/410 із посиланням на запис у журналі прийому пацієнтів (а.с. 62, 65-68 т. 1);
- комісією необґрунтовано прийнято до уваги особисті пояснення пацієнтки ОСОБА_3 , згідно з якими остання не мала безпосереднього контакту з лікарем ОСОБА_2 , про симптоми захворювання спілкувалась з ним в телефонному режимі, знаходячись на самоізоляції, оскільки за даними Журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів сімейний лікар ОСОБА_2 здійснював прийом даної пацієнтки 01.06.2020 та надавав консультацію амбулаторно (а.с. 71 т. 1);
- такі пояснення пацієнтки ОСОБА_3 не спростовують залучення цього лікаря ОСОБА_2 до ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню COVID-19, оскільки на думку позивачки згідно з Переліком професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 №1662, до виробничих факторів, вплив яких може викликати професійне захворювання - віднесено контакт з інфекційними хворими - тобто на переконання позивачки це контакт з необмеженим колом інфекційних хворих під час виконання ОСОБА_2 професійних обов`язків, а не тільки контакт з пацієнтами з діагнозом гострої респіраторної хвороби COVID-19;
- лікар ОСОБА_2 контактував з медичною сестрою ОСОБА_4 , хворою на COVID-19, під час спільного прийому пацієнтів в одному кабінеті, котра згідно з протоколом опитування від 09.07.2020 вказувала, що останній раз на роботі була 29.05.2020, а в пояснювальній записці від 07.07.2020 вказала, що останній контакт з лікарем ОСОБА_2 на робочому місці був 22.05.2020 (а.с. 76). Лікар ОСОБА_2 вважав джерелом інфікування саме медичну сестру ОСОБА_4 , про що вказано в протоколі опитування потерпілого від 09.06.2020 (а.с. 69 т. 1);
- комісією залишено поза увагою висновок лікаря-профпатолога ОСОБА_5 (а.с. 60-61 т. 1), відповідно до якого у постраждалого був контакт з інфікованою колегою медсестрою, не виключений контакт з хворими на коронавірус пацієнтами та у випадку ОСОБА_2 можна припустити, що могло мати місце гостре інфекційне захворювання, отримане на робочому місці, оскільки постраждалий виконував свої професійні обов`язки в період підвищеного ризику інфікування.
Стосовно підвідомчості даного спору до юрисдикції загальних судів слід зазначити наступне.
До складу спеціальної комісії, з актами якої не погоджується позивач, входять, згідно з п.15 Порядку № 337, не лише представники органів державної влади, але й інші особи, така спеціальна комісія не здійснювала владні управлінські функції та не є суб`єктом владних повноважень в розумінні статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України. Складені спеціальною комісією акти за формою Н-1, не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, а тому не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді.
Справи про оскарження актів спеціального розслідування нещасних випадків зі смертельним наслідком розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 Цивільного кодексу України), або виникають із трудових правовідносин.
Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду 27 травня 2020 року у справі № 580/1780/19, а також у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 2а-2555/11/2670 (провадження № 11-833апп18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/24781/16-ц (провадження № 14-467цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 826/4176/18 (провадження № 11-1302апп18) та від 27 березня 2019 року у справі № 640/14775/16-ц (провадження № 14-657цс18).
Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 96-99). 
ОСОБА_2 із 01.10.2018 у порядку переведення працював на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с. 12).
Згідно посадової інструкції до посадових обов`язків лікаря загальної практики-сімейної медицини належало, зокрема: здійснення динамічного спостереження за стану здоров`я кожного члена сім`ї пацієнта, проведення необхідного обстеження й оздоровлення за індивідуальним планом, оцінка фізичного та психічного здоров`я пацієнтів, надання комплексної медичної послуги, обстеження пацієнтів. 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: інтоксикація, гіпоксія, гостра дихальна недостатність, гостра респіраторна хвороба COVID-19. 
01.07.2020 КНП «Хустський ЦПМСД» надіслало до Управління Держпраці у Закарпатській області повідомлення про гостре професійне захворювання із смертельним наслідком, що стався 30.06.2020 у КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області із потерпілим ОСОБА_2 , сімейним лікарем АЗПСМ. У вказаному повідомленні зазначено ймовірну причину настання даного гострого професійного захворювання із смертельним наслідком - контакт з коронавірусними хворими (а.с. 19).
Наказом Управління Держпраці у Закарпатській області від 01.07.2020 №84-ср призначено комісію із спеціального розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталася 30.06.2020 із сімейним лікарем АЗПСМ ОСОБА_2 (а.с. 20 т. 1). Наказом Управління Держпраці у Закарпатській області від 09.07.2020 № 89-ср до складу вказаної комісії введено ще одного члена комісії (а.с. 21 т. 1).
На підставі п. 35 Порядку № 337 головою комісії було відправлено запрошення до співпраці ОСОБА_1 (а.с. 36 т.1). 
22.07.2020 спеціальна комісія дійшла висновку, що даний випадок гострого професійного захворювання із смертельним наслідком - не пов`язаний з виробництвом; комісією був складений акт спеціального розслідування нещасного випадку (гострого професійного захворювання) за формою Н-1/НП, затверджений 22.07.2020 начальником Головного управління Держпраці у Закарпатській області Дорош Б. (а.с. 22-30 т. 1).
Зазначений Акт від 22.07.2020 форми Н-1/НП спеціального розслідування був підписаний з окремою думкою члена комісії ОСОБА_6 , оскільки остання вважала, що зібрано недостатньо матеріалів пов`язаних із хворобою (смертю) ОСОБА_2 (а.с. 31 т. 1).
З матеріалів спеціального розслідування вбачається (а.с. 1-125 т. 2), що спеціальною комісією встановлені наступні обставини гострого професійного захворювання із смертельним наслідком, 30 червня 2020 року із сімейним лікарем АЗПСМ Комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області ОСОБА_2 (п.4 Акту форми Н-1/НП):
ОСОБА_2 працював в порядку переведення на посаді лікаря загальної практики-сімейної медицини АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 01 жовтня 2018 року. Згідно посадової інструкції в посадові обов`язки входило здійснення динамічного спостереження за станом здоров`я кожного члена сім`ї пацієнта, проведення необхідного обстеження й оздоровлення за індивідуальним планом, оцінка фізичного та психічного здоров`я пацієнтів, надання комплексної медичної послуги, обстеження пацієнтів та інше.
Згідно з поясненнями ОСОБА_4 , медичної сестри АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський ЦПМСД», вона працювала з потерпілим ОСОБА_2 в одному кабінеті. Останній раз на роботі була 22.05.2020, оскільки з 25.05.2020 лікар ОСОБА_2 відпустив її у зв`язку з сімейними обставинами. 01.06.2020 стан здоров`я її погіршився і 03.06.2020 ОСОБА_4 звернулась до лікаря, зробила ПЛР-тест. 05.06.2020 отримано тест ПЛР, результат позитивний. Відповідно до наказу №25-К від 13.07.2020, медична сестра ОСОБА_4 з 01.06 по 05.06.2020 знаходилась у щорічній відпустці. З 05.06 по 22.06.2020 знаходилася на самоізоляції у домашніх умовах під наглядом сімейного лікаря. Останній раз контактувала з лікарем ОСОБА_2 22.05.2020.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , дружини потерпілого, ОСОБА_2 відмітив перші симптоми захворювання 05.06.2020. 06.06.2020 у потерпілого піднялась температура. Мазок для досліджень на COVID-19 здав 09.06.2020. Позитивний результат отримав 12.06.2020. Для проведення прийому йому та медичній сестрі видавались звичайні медичні маски та одноразові халати. Респіратори типу FFP2 та FFP3 не видавались. Також не видавались медичні рукавички. Протягом прийому хворих дезінфекція медичного кабінету не проводилась. Джерелом інфікування ОСОБА_2 вважав медичну сестру ОСОБА_4 . Потерпілий лікувався амбулаторно вдома з 06.06.2020. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, 13.06.2020 був госпіталізований до інфекційного відділення Хустської районної лікарні.
Згідно журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів лікаря ОСОБА_2 він приймав 01.06.2020 пацієнтку ОСОБА_3 , хвору на COVID-19 (позитивний результат дослідження методом ПЛР від 28.05.2020 №359, листок непрацездатності АКА №017601 від 01.06.2020).        
Згідно пояснень пацієнтки ОСОБА_3 , вона не мала безпосереднього контакту з лікарем ОСОБА_2 , щодо симптомів захворювання спілкувалась з ним в телефонному режимі, знаходячись на самоізоляції.
Згідно табеля робочого часу за червень 2020 року, лікар ОСОБА_2 працював 1-5, 09-12 червня 2020 року.
ОСОБА_2 обстежений методом ПЛР 09.06.2020. Згідно отриманого результату аналізу №52/136 від 12.06.2020: РНК вірусу COVID-19, результат позитивний.
Згідно висновку лікаря-інфекціоніста КНП «Хустської ЦРЛ» М. Губаль: за результатами ПЛР обстеження ОСОБА_2 (1954 р.н.) сімейного лікаря КНП «Хустський ЦПМСД» дата ПЛР тестування 12.06.2020 №52/136 тест позитивний. Проходив лікування в інфекційному відділенні КНП «Хустсьг ЦРЛ з 13.06.2020 по 17.06.2020 після якого був скерований на подальше лікування в КНП ОКІЛ.
Відповідно до виписки із медичної картки ОСОБА_2 діагноз при госпіталізації: двобічна пневмонія; COVID-19. ПЛР 12.06.2020 позитивний, 29.06.2020 ПЛР негативний. Згідно виписки з протоколу патологоанатомічного обстеження №80 патологоанатомічний діагноз: гостра респіраторна хвороба COVID-19. Відповідно довідки про причину смерті причина смерті: гостра респіраторна хвороба COVID-19. Гостра дихальна недостатність. Інтоксикація.
Згідно інформації, наданої Хустською районною філією ДУ «Закарпатський обласний лабораторний центр МОЗ України» (лист №602/14.04 від 07.07.2020) в результаті епідеміологічного розстеження випадку інфекційного захворювання на COVID-19 у гр. ОСОБА_2 (лабораторно підтверджений випадок захворювання методом ПЛР, результат від 12.06.2020 №52/136) встановлено, що він по місцю роботи контактував з медичною сестрою ОСОБА_4 , хворою на COVID-19 (позитивний результат дослідження методом ПЛР від 05.06.2020 №985). В той же час не виключений контакт з іншими хворими на COVID-19, в т.ч. із безсимптомним перебігом захворювання, впродовж інкубаційного періоду до моменту захворювання. Враховуючи можливі шляхи (повітряно-крапельний та контактно-побутовий) та фактори передачі COVID-19, достеменно встановити шлях та фактор передачі інфекції в даному випадку, практично неможливо. Ймовірно, що причиною розвитку респіраторного захворювання COVID-19 у гр. ОСОБА_2 було інфікування при виконанні ним професійних обов`язків.
Згідно заочної консультації лікаря-профпатолога В.В. Гулея щодо випадку гострого професійного захворювання (летальний випадок) у ОСОБА_2 , 1954 р.н., сімейного лікаря АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський ЦПМСД», на основі розгляду наданого пакету документів можна констатувати, що: 
1.Зараження на COVID-19 лабораторно підтверджено методом ПЛР тестування (№52/136 від 12.06.2020)
2.Встановлено діагноз: 2019 n COV гостра респіраторна хвороба, Двобічна полісегментарна пневмонія. Лікувався в районній лікарні, в подальшому в обласній інфекційній лікарні. Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Паталогоанатомічне обстеження (№80 від 01.07.2020) в ЗОКЛ ім. А. Новака. Причина смерті-інтоксикація, гіпоксія, гостра дихальна недостатність, гостра респіраторна хвороба COVID-19. 
3.Згідно епідрозстеження, у постраждалого був контакт з інфікованою колегою медсестрою, не виключений контакт із хворими на коронавірус пацієнтами. 
Враховуючи вищенаведене, можна припустити, що у випадку ОСОБА_2 могло мати місце гостре інфекційне захворювання, отримане на робочому місці, оскільки постраждалий виконував свої професійні обов`язки в період підвищеного ризику інфікування.
Відповідно до висновків комісії, викладених в Акті спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що стався 30.06.2020, потерпілий ОСОБА_2 не був залучений до ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та у зв`язку з відсутністю підтвердження контакту лікаря ОСОБА_2 з пацієнтами з діагнозом гострої респіраторної хвороби на COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Переліку робіт та виробництв, на яких можливе виникнення професійного захворювання, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2000 №1662 із змінами згідно постанови КМУ від 13.05.2020 року №394, та на основі зібраних матеріалів комісією не встановлено зв`язок захворювання ОСОБА_2 на COVID-19 при виконанні ним професійних обов`язків.
Результати проведення голосування спеціальною комісією оформлено протоколом № 02 від 21.07.2020, згідно з яким 7 голосів за визнання випадку не пов`язаним з виробництвом, 1 голос проти (а.с. 34 т. 1). 
Таким чином, з врахуванням того, що при вирішенні питання, чи захворювання є професійним, враховується в сукупності і фактори, вплив яких може викликати це професійне захворювання - в даному випадку, контакт з інфекційними хворими на COVID-19, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань (стовпчик 3 таблиці Переліку професійних захворювань), і робота медичного працівника, що безпосередньо зайнятий у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню COVID-19, та лікуванні пацієнтів із випадками COVID-19 (стовпчик 4 таблиці Переліку професійних захворювань), колегія суддів вважає, що позивачка ОСОБА_1 не довела обставин на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог: не надала належних і допустимих доказів факту контактування лікаря ОСОБА_2 з пацієнтами, хворими на COVID-19, у тому числі впродовж інкубаційного періоду пацієнтів, зокрема з указаним позивачкою єдиним пацієнтом ОСОБА_3 ; не довела, що інфікування відбулось на роботі під час виконання ОСОБА_2 своїх трудових обов`язків від пацієнта, хворого на COVID-19; не довела, що ОСОБА_2 мав контакт з відповідними хворими пацієнтами інфікованими на COVID-19, які перебували в АЗПСМ м. Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» під час виконання професійних обов`язків ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 не довела зв`язку гострого професійного захворювання з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів, пов`язаності гострого професійного захворювання з виробництвом.
Посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на те, що лікар ОСОБА_2 був безпосередньо залучений до ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню COVID-19, та лікування пацієнтів із випадками COVID-19, - на підставі того, що посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря включено до Переліку посад затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 № 768 - є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Зазначеним наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020 № 768 («Про затвердження Переліку посад медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та лікуванням пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яким здійснюється доплата в розмірі трьох окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року») - затверджено перелік працівників, яким встановлюється доплата за березень 2020 року при цьому у пункті 2 цього наказу чітко встановлено, що персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, затверджується керівником відповідного закладу охорони здоров`я.
Позивачка ОСОБА_1 не надала доказів того, що на момент виникнення спірних правовідносин лікаря загальної практики-сімейного лікаря ОСОБА_2 було включено наказом керівника КНП «Хустський ЦПСМД» до персонального переліку працівників, котрі безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 та лікуванням пацієнтів.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги №03-9/403 від 15.07.2020 ОСОБА_2 лікар загальної практики - сімейний лікар працював в амбулаторії м. Хуст КНП «Хустський ЦПМСД» згідно журналу прийому пацієнтів хворих: COVID-19 не лікував, так як воно не входило до його професійних обов`язків (а.с. 41 т. 2).
Згідно іншої довідки Комунального некомерційного підприємства Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги №03-9/410 від 17.07.2020 ОСОБА_2 лікар загальної практики - сімейний лікар працював в амбулаторії м. Хуст КНП «Хустський ЦПМСД» згідно журналу прийому пацієнтів, амбулаторної картки пацієнтів приймав хвору з підозрою на COVID-19 - ОСОБА_3 , якій було відкрито листок непрацездатності з 01.06.2020 з діагнозом коронавірусна інфекція. ПЛР - «позитивний», за 28.05.2020 (а.с. 62-68 т. 1). 
Однак, факт відсутності безпосереднього контакту ОСОБА_3 та лікаря ОСОБА_2 підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_3 у пояснювальній записці (а.с. 71 т. 1, а.с. 18 т. 2), згідно з якими вона по телефону описала лікарю симптоми, перебіг захворювання, вони узгодили лікування в телефонному режимі та хвора залишилась на самоізоляції і безпосередньо лікар та пацієнт не контактували. 
Крім того, ОСОБА_2 вважав джерелом інфікування саме медичну сестру ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 . 
З врахуванням того, що при визначенні захворювання професійним необхідно безпосереднє здійснення медичним працівником лікування пацієнтів із випадками COVID-19, захворювання ОСОБА_2 внаслідок його перебування та роботи в одному кабінеті з колегою, що захворіла на COVID-19 - медичною сестрою ОСОБА_4 , не може кваліфікуватись як отримання саме професійного захворювання. 
Таким чином, наказ на безпосереднє залучення ОСОБА_2 до ліквідації СOVID-19 відсутній; письмове пояснення ОСОБА_3 про те, що вона не мала безпосереднього контакту з лікарем ОСОБА_2 та спілкувалася виключно в телефонному режимі - не суперечить записам в журналі реєстрації амбулаторних пацієнтів щодо амбулаторного прийому ОСОБА_3 , якими зафіксовано як звернення ОСОБА_3 до сімейного лікаря, так і зафіксовано призначене лікування; контакт потерпілого з інфікованою медичною сестрою ОСОБА_4 не є виробничим фактором, вплив якого може викликати професійне захворювання у розумінні п.4 Переліку професійних захворювань, затверджених постановою КМУ від 08.11.2000 № 1662.
Попри недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , стосовно обраного позивачем та застосованого місцевим судом способу захисту в частині зобов`язання відповідача Управління Держпраці у Закарпатській області скласти акт за формою Н-1/П, колегія суддів зазначає, що питання визнання пов`язаності із виробництвом випадку гострого професійного захворювання із смертельним наслідком - віднесено виключно до компетенції осіб, що включаються до спеціальної комісії для проведення спеціального розслідування.
Спеціальна комісія, що створена для спеціального розслідування нещасного випадку, до складу якої згідно зі п.15 Порядку № 337 входять не лише представники органів Управління Держпраці у Закарпатській області, а й представники інших осіб, а тому вимога позивача зобов`язати Управління Держпраці у Закарпатській області скласти акт за формою Н-1/П не ґрунтується на вимогах закону. 
У пункті 58 Порядку N 337 визначено коло осіб, які можуть вимагати повторного розслідування нещасного випадку.
За змістом пункту 58 Порядку N 337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.
Своїм правом, передбаченим пунктом 58 Порядку N 337, вимагати повторного розслідування нещасного випадку ОСОБА_1 не скористалась. Натомість, відповідно до п. 57 Порядку N 337, звернулась до суду з даним позовом. 
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ч. 4 ст. 258, 265, п.2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ст. 376, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області - задовольнити. 
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення. 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області, треті особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, Комунальне некомерційне підприємство «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської районної ради Закарпатської області, про визнання протиправним та скасування акту, визнання факту та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 08 квітня 2022 року.

Головуюча:        

Судді: