Справа № 428/15646/18 
Провадження № 22-ц/810/987/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року             Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                           Назарової М.В.,
суддів:                                     Коновалової В. А., Кострицького В.В., 
за участю секретаря                Сінько А.І.,
учасники справи: боржник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач – ОСОБА_1 , заявник - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»
на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року, постановлену Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

                                в с т а н о в и в:

У березні 2021 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи  ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».
В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилається на те, що 12.01.2021 між ним та ОСОБА_1 , яка є позивачем, а згодом стягувачем по цивільній справі № 428/15646/18, було укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 (цедент) відступила ОСОБА_2 (цесіонарію), а він набув права вимоги, належне цедентові, та став новим кредитором за договором купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», тобто набув право вимоги до Банку в сумі 62 000 доларів США та 3% річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а всього 67 580 доларів США. 
Оскільки станом на момент подання зазначеної заяви рішення по цивільній справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 набрало законної сили, заявник у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» звернувся до суду і просить замінити стягувача по цивільній справі № 428/15646/18 з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 у зв`язку з відступленням права вимоги за договором цесії від 12.01.2021.
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено.
Замінено стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 у справі № 428/15646/18 за позовом адвоката Тітова Олега Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 .
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі та просить скасувати ухвалу суду та ухвалити у справі нове судове рішення, у задоволенні заяви ОСОБА_2 до АТ «Ощадбанк» про заміну позивача (стягувача) відмовити.
Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції при розгляді заяви про заміну стягувача не надано оцінку відомостям щодо того, що на момент розгляду цієї заяви в Попаснянському районному суді Луганської області розглядається справа за позовом Банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним та доводами цієї позовної заяви є той факт, що оскаржуваний правочин є фраудаторним, тобто такий що вчинений боржником на шкоду кредитору; при укладенні 12.01.2021 оспорюваного правочину воля сторін не відповідала зовнішньому її прояву та сторони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених вказаним правочином; дії відповідачів у справі, як сторін договору відступлення права вимоги, направлені були на фіктивний перехід прав вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів в сумі 67580 доларів США згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі №428/15646/18 з метою приховання грошових коштів, які належать за рішенням суду ОСОБА_1 , від зарахування цих коштів в рахунок погашення заборгованості та виконання в майбутньому рішень судів про стягнення цієї заборгованості в загальній сумі 3742164,86 грн з ОСОБА_1 ; такі дії сторін оскаржуваного договору свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення Банку в майбутньому законних майнових прав щодо погашення заборгованості та належного виконання рішень Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.10.2016 у справі №428/5127/16-ц та Попаснянського районного суду Луганської області від 16.02.2016 у справі №423/1615/15-ц, які набрали законної сили.
Крім того, скаржник зазначає, що договір відступлення прав вимоги (цесії) від 12.01.2021 був не безоплатним, а оплатним договором та про цей факт не вказувалося в умовах договору. 
Отже, що в договорі відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 не визначено ціну договору, яка є істотною умовою для договору купівлі-продажу права вимоги, а у вказаній справі вищезазначений договір є саме різновидом договору купівлі-продажу права вимоги, тому є усі підстави вважати, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 є неукладеним, тому що не узгоджені усі істотні умови договору.
Крім того, судом першої інстанції не звернуто увагу, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 укладено в м. Луганськ, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області та там не діють державні органи влади України, та там же здійснено передачу грошових коштів в сумі 67580 доларів США, наявності яких у ОСОБА_2 , їх походження та переміщення на тимчасово окуповану територію останнім не доведено, оскільки 12.01.2021 угоду укладено в м. Луганськ, а ОСОБА_2 мешкає в м. Харкові або м. Києві.
Також судом першої інстанції не звернуто уваги на той факт, що у справі № 428/5127/16-ц немає необхідності змінювати позивача (стягувача) у зв`язку з повним добровільним виконанням рішення суду.
Можливою заміною кредитора у зобов`язанні завдається шкода інтересам держави, яка є власником Банку, а факт смерті ОСОБА_1 може призвести до орендування на спадщину ОСОБА_1 її спадкоємців, до якої мають входити і кошти за рішенням суду, так як на момент смерті останньої заміна стягувача не була здійснена.
Від заявника ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Тітова О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу Банка, в якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції про заміну сторони правонаступником є законною та обґрунтованою, оскільки у зв`язку з укладенням між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.01.2021 договору відступлення прав вимоги (цесії), до ОСОБА_2 перейшли права вимоги за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_ 183, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.
Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ОСОБА_2 є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчому провадженні, яке буде відкрито з виконання рішення суду по даній справі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник скаржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»
адвокат Гребенар О.В. підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що незважаючи на отримання Банком повідомлень від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги, Банк не погодився із цим та здійснив зарахування коштів на виконання рішення суду на рахунок останньої, який був відомий Банку, і оскільки станом на час такого зарахування коштів тривало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь Банку та було накладено арешт на рахунки боржниці, то 67580 доларів США були зараховані на погашення заборгованості. 
Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Тітов О.М. апеляційну скаргу не визнав та пояснив, що Банк в порушенням виконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів, укладених із ОСОБА_1 , не виконав взятих на себе зобов`язань, та будучи обізнаним про відступлення прав вимоги (цесії) від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перерахував на невідомий рахунок грошові кошти, на які звернуто стягнення за рішеннями судів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Наразі договір цесії є чинним, його укладено, хоча і на тимчасово окупованій, але території України, а всі посилання скаржника на його недійсність не заслуговують на увагу.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Законність і обґрунтованість судового рішення базується на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, і що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у цивільній справі № 428/15646/18, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 02.02.2021, з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грнивень 00 коп. 
Згідно з умовами Договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021, укладеного між ОСОБА_1 (цедент) та ОСОБА_2 (цесіонарій), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги на стягнуту з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, а усього: 67580 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят) доларів США, за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу.
За Даним Договором Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання договорів купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та від 27.09.2013 № 144_183, укладених між ОСОБА_1 (цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та зобов`язань за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428 15646/18. До Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків Боржника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).
В зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованою сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 905/1976/16.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
При цьому частиною 5 статті 442 ЦПК України чітко встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_2 як такого, що довів у належний спосіб набуття ним прав кредитора у зобов`язанні, яке має бути виконане Банком за рішенням суду.
Довід апеляційної скарги про фраудаторність договору уступки права вимоги (цесії) від 12.01.2021 є помилковим, оскільки судом вірно зазначено, що дійсність правочину з огляду на вимоги ст. 204 ЦК України презюмується, наразі розгляд справи за заявою Банку в Попаснянському районному суді Луганської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 недійсним не закінчено, і колегія суддів позбавлена можливості під час вирішення вказаного процесуального питання давати оцінку підставам заявленого Банком позову в іншій справі.
Більш того, представником Банку визнається той факт, що будучи обізнаним про укладення правочину цесії обома кредиторами – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – Банк все ж таки перерахував на рахунок на ім`я ОСОБА_1 грошові кошти на добровільне виконання рішення суду, які були зараховані на погашення заборгованості в межах виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Банку.
Посилання скаржника на те, що в договорі відступлення прав вимоги (цесії) від 12.01.2021 не зазначено про його оплатність, не зазначено його ціну як суттєву умову договору купівлі-продажу, не є підставою для відмови у задоволенні заяви нового кредитора про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Як не спростовує наявне наразі у ОСОБА_2 як особи, що набула прав за договором про відступлення права вимоги (цесії), можливості укладати договір на тимчасово окупованій території України цього договору та передачу там грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 67580 доларів США, походження та переміщення яких не задеклароване ОСОБА_2 , оскільки вказане не свідчить про недійсність правочину.
Крім того, представник ОСОБА_2 пояснив у судовому засіданні походження цих коштів від близького родича вказаної особи.
Колегія суддів зазначає про безпідставність посилань скаржника на добровільне виконання Банком рішення суду, оскільки Банк був обізнаний про заміну кредитору у зобов`язанні, то він несе ризики, пов`язані з виконання зобов`язання неналежному кредитору, що у розумінні статті вимог ст. 516, 517, 526, 527 ЦК України не є належним виконанням зобов`язання, а у разі у нього обгрунтованих сумнівів щодо переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, він мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові (статті 517 ЦК України).
Як помилковим є і посилання скаржника на підтвердження Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 428/15646/18 факту виконання Банком в повному обсязі та добровільно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у вказаній справі як на встановлену судом обставину, оскільки вказане не є обставиною, що встановлювалася судом у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що можливою заміною кредитора у зобов`язанні завдається шкода інтересам держави, яка є власником Банку, за умови наявності дійсного правочину є припущенням.
Щодо посилань скаржника, що факт смерті ОСОБА_1 може призвести до претендування на спадщину ОСОБА_1 її спадкоємців, до якої мають входити і кошти за рішенням суду, так як на момент смерті останньої заміна стягувача не була здійснена, то Банк не є представником вказаних осіб та не уповноважений на представництво інтересів останніх.
Проте, за змістом статті 442 ЦПК України можлива заміна сторони у виконавчому провадженні та до його відкриття – у виконавчому листі, чого суд не врахував та помилково зазначив про заміну стягувача ОСОБА_1 у справі № 428/15646/18 на її правонаступника, що не відповідає змісту закону та заяви, оскільки фактично йдеться про заміну сторони у виконавчому листі.
Вказане порушення судом норм процесуального права є підставою для зміни ухвали суду в наведеній частині та заміни стягувача ОСОБА_1 у виконавчому листі з виконання рішення у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника – ОСОБА_2 .
В іншій частині ухвала суду у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України як така, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права підлягає залишенню без змін.
Тому апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» має бути задоволена частково, а ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року – змінена у наведеній частині.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.
Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали у наступній редакції:
«Замінити стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), у виконавчому листі з виконання рішення у справі № 428/15646/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії – Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу, на її правонаступника – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ).
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Дата складення повного тексту постанови – 24 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: