ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«15» лютого 2022 року 
м. Харків
справа № 641/8387/20
провадження № 22ц/818/384/22
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -                  Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів        -                                Маміної О.В., Тичкової О. Ю.,
за участю секретаря -         Черненко В.О., 
учасники справи: 
позивачка –  ОСОБА_1 ,
відповідачі – Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», представник відповідача – Сашко А. О., Акціонерне товариство «Харківобленерго», представниця відповідача – Левада Р. М.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 березня 2021 року в складі судді Фанда О.А.
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», Акціонерного товариства «Харківобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії, який в подальшому уточнила.

Позовна заява мотивована тим, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20 лютого 1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду належить на праві спільної часткової власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що за вищевказаною адресою особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито на ім`я ОСОБА_2 та укладений договір про користування електричною енергією.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Вказала, що нею сплачуються послуги з електропостачання, на рахунок відкритий на ім`я померлого чоловіка ОСОБА_2 . 

Посилалася на те, що вона зверталася до відповідачів щодо переведення рахунку на неї декілька разів, однак відповіді не отримала.

Просила зобов`язати Акціонерне товариство «Харківоленерго» та Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» перевести розрахунковий рахунок по оплаті електропостачання з її померлого чоловіка ОСОБА_2 на її ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язати центральне районне відділення енергозбуту відізвати свій лист від 02 грудня 2020 року, який запропоновано їй замінити прилад обліку електроенергії.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 – залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та не розглянув другу її вимогу. Зазначила, що її лічильник проходив технічну перевірку та пломбування у 2018 році, тому наступна перевірка або заміна лічильника повинна відбутися у 2026 році. Посилалася на те, що в усній формі представники відповідачів повідомили її про те, що без заміни лічильника ніхто із нею ніяких договорів укладати не буде.

17 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства «Харківобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначив, що після закінчення міжповірочного інтервалу, експлуатаційного періоду лічильника товариство зобов`язане здійснити заміну лічильника, а споживач – надати безперешкодний доступ для здійснення такої заміни. Вказав, що товариством 02 грудня 2020 року на адресу позивачки направлено відповідь на її звернення щодо надання переліку документів для переоформлення особового рахунку та укладення договору, однак позивачка необхідних документів та заяв не надала.

30 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначив, що будь-яких доказів звернення позивачки до товариства з наданням всіх необхідних документів матеріали справи не містять.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2021 року дану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) – Хорошевський О.М., суддів колегії – Бурлака І.В., Яцина В.Б.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року справу витребувано з суду першої інстанції.
Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 30 квітня 2021 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2022 року дану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) – Бурлака І.В., суддів колегії – Котелевець А.В., Яцина В.Б.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. 15 лютого 2022 року до суду апеляційної інстанції від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю. Також, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просила розглядати справу за її відсутністю. 

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не довела, що її права порушені та потребують захисту.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20 лютого 1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду належала на праві спільної часткової власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13). 
Особовий рахунок № НОМЕР_3 ЕРЦ: 119010833 відкрито на ім`я ОСОБА_2 (а.с.8,10-12).
08 червня 2019 року ОСОБА_2 (а.с.5).
13 березня 2020 року ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 зверталася до Акціонерного товариства «Харківобленерго» з питанням щодо надання переліку документів для переоформлення особового рахунку та укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2020 року Акціонерним товариством «Харківобленерго» надана відповідь № 57РВ/32-4956, за якою запропоновано ОСОБА_1 для укладання договору надати завірені належним чином документи відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312. Також повідомлено, що строк повірки приладу обліку № А3299500 типу СО-И-446 (4,1зн;5-17А;220V) – міжповірочний інтервал для 1-фазного лічильника вказаного типу, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , який складає 8 років, закінчився та підлягає заміні. Зазначено, що для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії необхідно надати пакет вищезазначених документів, завірених належним чином, узгодити дату проведення технічного огляду електроустановки та заміни електролічильника до Центру обслуговування клієнтів товариства. Після проведення персоналом Центрального РВ технічного огляду електроустановки, заміни електролічильника та надання необхідних документів, буде укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с.61,84-85,114-115).
Вказану відповідь ОСОБА_1 отримала 07 грудня 2020 року (а.с.86).

08 серпня 2018 року складено акт заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку побутового споживача № 008481 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.62,109).

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України  способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі  № 916/3156/17, провадження № 12-304гс18, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачем регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13 квітня 2017 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, Кодексом систем розподілу, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311.

Основним нормативно-правовим документом, який встановлює вимоги та регулює взаємовідносини між постачальником Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» та споживачами є «Правила роздрібного ринку електричної енергії» зі змінами, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, правонаступником якого у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01 січня 2019 року, залишається Акціонерне товариство "Харківобленерго", яке продовжує виконання функцій з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Відповідно до пункту 2.1.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.  Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Пунктом 2.1.8. Правил передбачено, що для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: 
1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі; 
2) для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); 

3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача); 

4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності;

5) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);

6) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зверталася до Акціонерного товариства «Харківобленерго» із заявою щодо надання переліку документів для переоформлення особового рахунку та укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу Акціонерним товариством «Харківобленерго» 02 грудня 2020 року надана відповідь № 57РВ/32-4956, в якій надано перелік документів для переоформлення особового рахунку та укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Вказану відповідь ОСОБА_1 отримала 07 грудня 2020 року.

Однак матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача з відповідним пакетом документів для переоформлення особового рахунку та укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку з відповідними документами до відповідачів для переведення особового рахунку по оплаті електропостачання з її померлого чоловіка ОСОБА_3 на її ім`я не зверталася, тому права позивачки відповідачами не порушено, тобто звернення до суду з позовом є передчасним.

Що стосується вимоги ОСОБА_4 про зобов`язати центральне районне відділення енергозбуту відізвати свій лист від 02 грудня 2020 року, який запропоновано їй замінити прилад обліку електроенергії, колегія суддів виходить з наступного.

Підпунктом 22 пункту 5.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що Оператор системи зобов`язаний проводити за власний рахунок планову повірку, ремонт і заміну засобів вимірювальної техніки, які перебувають у нього у власності у терміни, встановлені нормативно-правовими актами, нормативно-технічними документами та договором.

Підпунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Частинами 3 та 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі, демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання.

Актом від 08 серпня 2018 року зафіксовано, що жодних порушень за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено, пломби та прилад обліку СО-И-446, заводський номер № А3299500 не пошкоджені.
В даному випадку індукційний однофазний лічильник СО-И-446 відповідає 2,5 класу точності, міжповірочний інтервал дорівнює 8 років, враховуючи паспорт даного лічильника, повірка лічильника СО-И-446, заводський № А3299500 проводилася у 4 кварталі 2009 року, а сам лічильник 1976 року випуску, встановлений за вищезазначеною адресою 16 лютого 2010 року. 
Завершення експлуатаційного періоду лічильника є підставою для заміни лічильника. Тобто, після закінчення міжповірочного інтервалу, експлуатаційного періоду лічильника, Акціонерне товариство «Харківобленерго» зобов`язане здійснити заміну лічильника, а споживач – надати безперешкодний доступ для здійснення такої заміни.

Таким чином, повідомивши ОСОБА_1 у відповіді № 57РВ/32-4956 від 02 грудня 2020 року про необхідність заміни її лічильника, Акціонерне товариство «Харківобленерго» діяв виключно у межах чинного законодавства з метою повноцінного, безперебійного функціонування енергетичної системи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з урахуванням предмета та підстав позову правильно визначився зі спірними правовідносинами, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи та дійшов обгрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову, оскільки вимоги позивачки не ґрунтуються на доказах, а відповідачами не порушено вимоги закону.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.В. Маміна
                                                                       
                                                                       О. Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 15 лютого 2022 року.