Ухвала
Іменем України 
10 січня 2022 року
м. Київ
справа № 757/41686/20
провадження № 51- 74 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань           ОСОБА_5 від 09 липня 2020 року про закриття кримінального провадження           № 42020000000000821 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, відмовлено на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду     м. Києва від 22 квітня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 09 липня 2020 року про закриття кримінального провадження № 42020000000000821 від 06 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, на підставі         п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 – без задоволення.
ОСОБА_4  звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій ставить питання про перевірку ухвали апеляційного суду у касаційному порядку. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого     2001 року).
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року переглядалась в порядку апеляційної процедури та ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року була залишена без зміни.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за  необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня          2021 року. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                               ОСОБА_3