УХВАЛА

14 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 400/6046/20
адміністративне провадження № К/990/3798/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКСУ) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровської області, Офіса великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021, позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС, яка полягає у несвоєчасному внесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2019 року в розмірі 78 930 297,00 грн та за березень 2019 року в розмірі 284 502,00 грн, що стало причиною несвоєчасного відшкодування вказаних сум позивачу; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" 4 057 793,63 грн пені за період з 06.06.2020 по 18.12.2020 включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2019 року, а також 3 749,83 грн пені за період з 11.08.2020 по 16.10.2020 включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2019 року, а всього пені в загальній сумі - 4 061 543,46 грн; здійснено розподіл судових витрат.
20.01.2022 ГУ ДКСУ подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Під час перевірки касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
ГУ ДКСУ у касаційній скарзі не вказало підставу (підстави) касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України. Зазначення у касаційній скарзі норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставин справи не означає, однак, що касаційна скарга відповідає пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС України, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 повернути.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко