КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року
 
 м. Київ
справа № 754/15648/20
провадження № 22-ц/824/2646/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)
суддів - Желепи О.В., Шкоріної О.І.
за участю секретаря судового засідання - Беби В.А.
 
учасники справи:
 
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»
заінтересовані особи - ПАТ «Банк «Київська Русь», ОСОБА_1 , Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції
 
за апеляційною скаргою заінтересованої особи  ОСОБА_1 .
 
на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заінтересовані особи - ПАТ «Банк Київська Русь», ОСОБА_1 , Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)  про заміну сторони виконавчого провадження, -
 
                                               В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2020 року представник ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» - Владко Роман Олегович звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив  замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ «Банк «Київська Русь» на ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».
В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва  у справі № 2-1742/09 за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено. 
На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист. На підставі заяви ПАТ «Банк «Київська Русь» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53261873. 
Відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 22 травня 2018 року ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» відступив ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» права вимоги за наступним договором № 20590-45.1.-07-2 від 25 червня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 . 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого  2021 року заяву задоволено, здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1742/2009, виданого Деснянським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку «Київська Русь» заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».
Не погоджуючись з указаним рішенням, 29 жовтня  2021 року заінтересована особа/боржник - ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити  рішення про  відмову у задоволенні заяви.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 , адже ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів переходу до нього, як нового кредитора, прав ПАТ «Банк «Київська Русь»  за таким кредитним договором.
Вказує, що  стягувач - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не надав суду першої інстанції ані доказів наявності в нього оригіналів документів, що підтверджують його права  як нового кредитора в Кредитному договорі № 20590-45.1.-07-2 від 25 червня 2007 року, укладеному між стягувачем - ПАТ «Банк «Київська Русь»  та ОСОБА_1 , та розміру його вимог до неї, ані доказів сплати ним грошових коштів, передбачених пунктом 4 Договору, з чим стягувач - ПАТ «Банк «Київська Русь» та стягувач - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»  пов`язують набуття ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прав за Договором .
Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишився також факт, що заява ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» підписана представником за довіреністю, який не має права здійснювати самопредставництво ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та не є адвокатом.
 В судовому засіданні представник заінтересованої особи/боржника - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
 Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції визнав заяву про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтованою, з огляду на що дійшов висновку про необхідність її задоволення.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 06квітня 2009 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва задоволено позовну заяву Акціонерного банку «Київська Русь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку «Київська Русь» заборгованість в сумі 282759,71 грн., судові витрати в сумі 1 730 грн., а всього 284 489,71 грн.
З письмових матеріалів справи вбачається, що 22травня 2018 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», від імені якого діє уповноважена Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір № UA-EA-2018-03-30-000010-а/42 про відступлення прав вимоги за кредитним договорами.
За умовами вказаного договору ПАТ «Банк «Київська Русь» відступив новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув право вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, визначених у додатку № 1 до цього Договору, включаючи право вимоги за кредитним договором № 20590-45.1-07-2 від 25 червня 2007 року.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Згідно з п. 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь - якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження, новий кредитор у зобов`язанні позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
  28 листопада 2019 у справі 916/2286/16   Велика Палата Верховного Суду   в  ухвалі зазначила, що, розглядаючи заяву про заміну сторони правонаступником, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни; при цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, у тому числі - на предмет їх нікчемності. Тому, враховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюються судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.
Також судом не встановлено, що договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому законом порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник.
Отже, аргументи апелянта  щодо відсутності доказів сплати ним грошових коштів, передбачених пунктом 4 Договору, з чим пов`язується набуття ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прав за Договором,   не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваному правочину, оскільки це буде порушувати презумпцію його правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
А тому вказані аргументи не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на зазначене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують правильність висновків місцевого суду, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.
У зв`язку з викладеним, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав заміни сторони виконавчого провадження.
Згідно зі статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.
Інші доводи апеляційної скарги на суть прийнятого рішення не впливають .
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України,Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів, -

 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу   заінтересованої особи -  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року  - залишити без зміни.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

            Повне судове рішення складено « 01 » лютого 2022 року.

 

Головуючий                                                                            В.А. Кравець
 
Судді                                                                                        О.В. Желепа
 
                                                                                                  О.І. Шкоріна