Дата документу  Справа № 314/5859/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №314/5859/21                                         Головуючий в 1 інст. Свідунович Н.М.
Провадження №33/807/158/22                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2022 року                                                        місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Скрими В.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Скрими В.А. на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

       Згідно з оскаржуваною постановою, 20.12.2021 о 22 годині 30 хвилини по пров. Світлому у м. Вільнянськ керував автомобілем ВАЗ 210994-20, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю із порожнини рота), огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», тест № 1197, результат 1,40 %.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Скрима В.А. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних обставин. Так, ОСОБА_1 знаючи достеменно, що він не вживав алкогольних напоїв не погодився з показниками алкотестеру, при цьому, інспектор не доставив його до медичного закладу, що є порушенням ст. 266 КУпАП. Вказує, що протокол сфальсифікований, оскільки пояснень щодо вживання пива ОСОБА_1 не писав, відеозапис події не повний і складений із фрагментів, а тому не відображає повну картину обставин події. Крім того, наявні у справі сертифікат калібрування та свідоцтво про повірку (в яких зазначена дата калібрування 20.05.2021 р.) надані до іншого технічного засобу про що свідчить дата калібрування на тесті 09.05.2021 р. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Скрими В.А., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 307261 від 20.12.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується: 
направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Вільнянська РБЛ» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);
роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6810, тест № 0466, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1  виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,40 % проміле (а.с. 5);
актом оглядуна станалкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1  керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 1,40% проміле (а.с. 4);
диском з відеозаписом (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватістьОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.
Із відеозапису події вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинку працівниками поліції. 
При цьому, у працівника поліції виникла підозра про перебування останнього з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, а тому вони правомірно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Далі, на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 1,40 проміле. При цьому, ОСОБА_1 з результатом такого огляду погодився, що підтвердив своїм підписом у роздруківці результатів тесту (а.с.5), 
Отже, оскільки ОСОБА_1 незгоду з результатом огляду не висловив, то працівники поліції не пропонували йому пройти освідування у медичному закладі, що узгоджується із положеннями ч.2 ст.266 КУпАП
Крім того, з оглянутого відеозапису вбачається у ОСОБА_1 візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема хитка хода, що надавало працівникам поліції підстави пропонувати пройти відповідний огляд. 
Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
Твердження сторони захисту про визнання доказів отриманих під час проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest №6810» неналежними та недопустимими не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.
Так, пунктом 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Використання газоаналізаторів «Drager Alcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем з 10 лютого 2010 року до 10 лютого 2015 року, а саме протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію (процедура реєстрації стосується взаємовідносин організацій, які поставляють прилади на територію України та виробників. Закон не пов`язує термін дії сертифікату про реєстрацію із терміном використання приладу) та є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджують правильність результатів вимірювання.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено за допомогою пристрою «Drager Alcotest №6810» (а.с.4).        
З виписки результату огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810 вбачається, що датою калібрування приладу є 19 травня 2021 року (а.с.5).
Відповідно до сертифікату затвердження типу вимірювальної техніки, міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcotest №6810» становить один рік, тобто до 20 травня 2022 року (огляд проводився 20 грудня 2021 року), а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними відсутні.
Посилання автора апеляційної скарги те, що протокол сфальсифікований не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1452/735, зокрема в ньому зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перелічені додатки до протоколу.
Порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 та його розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
При цьому, достовірність викладених у протоколі відомостей щодо проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував. 
Твердження сторони захисту, що відеозапис складений з фрагментів, а тому не відображає повну картину слід відхилити, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, пропозицію пройти огляд за допомогою спец приладу, проходження огляду за допомогою газоаналізатора, повідомлення про складення протоколу та відсторонення водія від керування. 

Апеляційний суд зауважує, що переривання в часі запису є незначною та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Скрими В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник