ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
 
іменем України

17 лютого 2022 року
м. Харків

справа № 613/92/20
провадження № 22-ц/818/1074/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря – Гришиної А.О.,

учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
відповідачі –  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, – Селянське фермерське господарство «Дон»,
представники – Дегтяр Олександр Іванович, ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Дон» на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року в складі судді Уварової Ю.В.,

у с т а н о в и в :

В січні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та просили:

-в изнати протиправними дії відповідачів щодо складання актів прийому – передачі земельних ділянок з рукописною допискою в частині строку оренди на «25 років» за договорами оренди землі, укладеними з Селянським фермерським господарством «Дон» (далі – СФГ «Дон»), реєстраційні номери: 632088104000326, 63208810400033 ( ОСОБА_3 ); 632088104000323, 632088104000324 ( ОСОБА_4 ); 632088104000322, 632088104000385 ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ).
-визнати недійсними та скасувати записи у Державному реєстрі земель № 632088104000326, № 632088104000333 від 16 березня 2012 року ( ОСОБА_3 ); № 632088104000323, № 632088104000324 від 16 березня 2012 року ( ОСОБА_4 ); № 632088104000322 від 16 березня 2012 року ( ОСОБА_1 ); № 632088104000385 від 28 березня 2012 року ( ОСОБА_2 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 7887446, № 7887778 від 28 листопада 2014 року ( ОСОБА_3 ); № 8239721, № 8239215 від 25 грудня 2014 року ( ОСОБА_4 ) про державну реєстрацію договорів та права оренди землі за договорами оренди землі від 22 жовтня 2012 року б/н про передачу СФГ «Дон» в оренду земельних ділянок: площею 4,8871 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0353; площею 4,9704 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0352; площею 4,33 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0389; площею 4,9408 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0399; площею 5,0490 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0400.

Позов мотивовано тим, що в січні 2020 року позивачам стало відомо, що відповідачі не будучи їх представниками, не маючи на це законних повноважень та їхньої згоди, вчинили неправомірну дію щодо розпорядження цими земельними ділянками, а саме, склали акти прийому – передачі земельних ділянок з рукописною допискою в частині строку оренди «25 років» за договорами оренди землі, укладеними з СФГ «Дон». Позивачі (спадкодавці позивачів) не укладали з СФГ «Дон» договорів оренди земельних ділянок. Вказані договори та акти прийому – передачі земельних ділянок до них є сфальшованими відповідачами, сторони не досягли згоди щодо істотних умов договорів оренди. Державна реєстрація цих договорів, актів та права оренди земельних ділянок за СФГ «Дон» є незаконною, а тому ці записи державної реєстрації за неукладеними договорами та актами є недійсними та підлягають скасуванню.

В клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи позивачі просили призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені М.С. Бокаріуса».
На вирішення експертів поставити такі питання: 
1) Чи виконані рукописні записи в документах:
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_11 та СФГ «Дон», реєстраційний № 632088104000385 від 28 березня 2012 року, а саме – рукописні записи з текстом: « 27 лютого; 12; 4, 89; 25 років »;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_12 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_1 від 16 березня 2012 року, а саме - рукописні записи з текстом: « 27 лютого; 12; 4,94; 25 років »;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_12 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_2 від 16 березня 2012 року, а саме – рукописні записи з текстом: « 27 лютого; 12; 5,05; 25 років»;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_3 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_3 від 16 березня 2012 року, а саме - рукописні записи з текстом: «27 лютого; 12; 4,33; 25 років»;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_3 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_4 від 16 березня 2012 року, а саме - рукописні записи з текстом: «27 лютого; 12; 0,63; 25 років» - відповідачем ОСОБА_8 чи іншою особою.

2). Чи виконані рукописні записи в «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_11 та СФГ «Дон», реєстраційний № 632088104000322 від 16 березня 2012 року, а саме – рукописні записи з текстом: «27 лютого; 12; 4,9704; 25 років» - відповідачем ОСОБА_9 чи іншою особою.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року задоволено клопотання позивачів про призначення експертизи.
Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені М.С. Бокаріуса».
На вирішення експертів поставлено такі питання: 
1) Чи виконані рукописні записи в документах:
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_11 та СФГ «Дон», реєстраційний № 632088104000385 від 28 березня 2012 року, а саме – рукописні записи з текстом: « 27 лютого; 12; 4, 89; 25 років »;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_12 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_1 від 16 березня 2012 року, а саме - рукописні записи з текстом: « 27 лютого; 12; 4,94; 25 років »;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_12 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_2 від 16 березня 2012 року, а саме – рукописні записи з текстом: « 27 лютого; 12; 5,05; 25 років»;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_3 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_3 від 16 березня 2012 року, а саме - рукописні записи з текстом: «27 лютого; 12; 4,33; 25 років»;
- «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_3 та СФГ «Дон», реєстраційний № НОМЕР_4 від 16 березня 2012 року, а саме - рукописні записи з текстом: «27 лютого; 12; 0,63; 25 років» - відповідачем  ОСОБА_8 чи іншою особою.
2). Чи виконані рукописні записи в «акті прийому – передачі земельної ділянки» за договором оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеним між ОСОБА_11 та СФГ «Дон», реєстраційний № 632088104000322 від 16 березня 2012 року, а саме – рукописні записи з текстом: «27 лютого; 12; 4,9704; 25 років» - відповідачем  ОСОБА_9 чи іншою особою.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 КК України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивачів. Сторонам роз`яснено положення статті 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що проведення судової почеркознавчої експертизи необхідно для з`ясування обставин, що мають значення для справи.

14 липня 2021 року СФГ «Дон» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу № 613/92/20 в цілому залишити без розгляду та закрити провадження у даній справі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша – третя статті 12 ЦПК України).

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України надано право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5 роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Матеріали справи свідчать, що предметом позову в даній справі є визнання протиправними дій відповідачів щодо складання актів прийому – передачі земельних ділянок та визнання недійсними і скасування записів у Державному реєстрі земель та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію договорів оренди землі.

 
Встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок: ОСОБА_1 –площею 4,8871 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0353; ОСОБА_2 –площею 4,9704 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0352; ОСОБА_3 –площею 4,33 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0389; ОСОБА_4 –площею 4,9408 з кадастровим № 6320881000:01:000:0399 та площею 5,0490 га з кадастровим № 6320881000:01:000:0400.

 
Позов обґрунтовано тим, що позивачі є власниками земельних ділянок, які передані в оренду СФГ «Дон». Зазанчають, що вони не укладали з СФГ «Дон» договорів оренди земельних ділянок, вказані договори є сфальшованими відповідачами, згода щодо істотних умов договорів оренди між сторонами не досягнута. Отже, державна реєстрація вказаних договорів у Державному реєстрі земель та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є незаконною та підлягає скасуванню.

 
Також, позивачі зазначають, що відповідачі, не будучи їх представниками, не маючи на це законних повноважень та їхньої згоди, вчинили неправомірну дію щодо розпорядження земельними ділянками, а саме, склали акти прийому – передачі земельних ділянок за договорами оренди землі від 27 лютого 2012 року б/н, укладеними з СФГ «Дон».

 
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;  чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;  які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин  та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягає встановленню обставина, з урахуванням позовних вимог  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , чи виконані відповідні записи в актах прийому – передачі земельних ділянок відповідачами, а без встановлення цих обставин рішення не може вважатися законним і обґрунтованим.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Оскільки лише експерт може надати відповідь на питання, чи належать рукописні дописи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у відповідних актах прийому – передачі саме їм, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доводів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 – 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Дон» – залишити без задоволення.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 17 червня 2021 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий                                                                                   А.В. Котелевець

Судді                                                                                         І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук