ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1912/21 Справа № 192/1096/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Філіповського В.В., що представляє інтереси ОСОБА_1  розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Філіповського В.В., який діє в інтерсах  ОСОБА_1  на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської обалсті від 24 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Водяне Солонянського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який працює СФГ «Миколаєве поле» трактористом, мешкає за адресою:  АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
ОСОБА_1  визнано винуватим в тому, що він о 00 годин 05 хвилин 31 липня 2021 року в с.Сонячне по вул.Польовій керував автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест на місті, також відмовився проїхати до мед. закладу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Філіповський В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево з прощеним підходом.
На його думку, суд в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, остільки в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а не знаходився біля автомобіля коли до нього підійшли працівники поліції.
Вважає, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, та розгляд справи провівся за відсутності особи, яку притягнуто до відповідальності. 
Апелянт вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можна вважати належним доказом, остільки вони підписали чистий бланк протоколу до якого були внесені лише прізвища, а ні фактичні обставини справи, а ні інші відомості до протоколу внесені не були. 
На його думку, працівники поліції в порушення вимог Інструкції щодо проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, а також в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження такого огляду. 
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Адвокат Філіповський В.В. в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення. 
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку адвоката, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
       Доводи адвоката про невинуватість ОСОБА_1 у скоєному, спростовані:
       - відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №034435 від 31.07.2021 року, згідно якого водій ОСОБА_1 о 00 годин 05 хвилин 31 липня 2021 року в с.Сонячне по вул.Польовій керував автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест на місці також відмовився проїхати до мед. закладу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП;
       - письмовими поясненнями ОСОБА_1 , від 31.07.2021 року, відповідно до яких, він власноручно зазначив, що 30.07.2021 о 21:00 год. в селі Сонячне випив два літра пива після чого 31.07.2021 о 00 год. 05 хвил. керував автомобілем ВАЗ 2103 НОМЕР_2 в с.Сонячне по вул.Польова був зупинений працівниками поліції при перевірці працівник поліції почув запах алкоголю. Йому в присутності двох свідків було запропоновано продути алкотестер ОСОБА_4 для встановлення факту вживання алкоголю на що він відмовився також проїхати до лікарні та пройти медичний огляд у встановленому порядку відмовився. Факти вживання алкоголю та керування автомобіля не заперечував. Про повторність попереджений;
       - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що о 00 год. 10 хвил. 31.07.2021 року вони були запрошені працівниками поліції в с.Сонячне по вул.Польовій в якості свідків коли водію автомобіля ВАЗ 2103 НОМЕР_2 ОСОБА_1 було запропоновано продути прилад Алкотест «Драгер» на місці зупинки для встановлення факту вживання алкоголю на що він у їх присутності відмовився категорично, проїхати до лікарні та пройти мед огляд теж відмовився, від водія було чути різкий запах алкоголю.
       Будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає.
- відомостями з рапорту поліцейського про те, що під час несення служби 31.07.2021 року в Солонянському районі в с.Сонячне по вул.Польовій було зупинено автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. В подальшому під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Надалі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестері “Драгер” або пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, але ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого оглдяу в присутності двох свідків, та відносно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи в апеляційній скарзі щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані наведеними вище доказами.
Також, доводи в апеляційній скарзі адвоката Філіповського В.В. про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, є безпідставними, та вже вирішувались під час розгляду справи в суді першої інстанції, та були спростовані оскільки власноручними поясненнями ОСОБА_1 підтвердив факт керування зазначеним транспортним в протоколі транспортним засобом. Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно вживав в цей день алкогольні напої, а саме пиво.
Посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом апеляційний суд також вважає їх безпідставними, оскільки і ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в письмових поясненнях чітко зазначили, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу – Драгер та проїхати до лікарні – закладу охорони здоров`я. Також, доводи щодо підписання свідками чистого бланку протоколу нічим не підтверджені.
Посилання апелянта з приводу того, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння не повинна бути враховані, як доведеність такого факту, що особа дійсно перебувала в стані сп`яніння, є безпідставними, остільки відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку фактичної відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху. 
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.
Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.
Тобто, адміністративним правопорушенням, зокрема є не тільки керування транспортним засобом під впливом алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а й відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Про це чітко зазначені в ст.130 ч.1 КУпАП.
Доводи адвоката про невинуватість ОСОБА_1 є безпідставними, та є позицією, що направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.
В ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката Філіповського В.В. слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Філіповського В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021 року, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.