П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 р.	м. Одеса	Справа № 420/18244/21	

 	             Суддя в суді І інстанції Глуханчук О.В.              Рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: 
- визнання протиправним та скасування рішення від 17 грудня 2020 року № 951050826885 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 04 березня 2020 року № 06-21/244/2020, в частині розрахунку відсотку довічного грошового утримання у розмірі 78 % від суддівської винагороди, працюючого на відповідній посаді судді;
- зобов`язання здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 % суддівської винагороди, виходячи з фактичного стажу роботи на посаді судді (39 повних років), на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 04 березня 2020 року № 06-21/244/2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам законодавства, так як у межах спірних правовідносин позивач не має права на здійснення перерахунку розміру його довічного грошового утримання на підставі наданої довідки, виходячи з 88 % розміру суддівської винагороди, так як позивач не має необхідної кількості стажу роботи на посаді судді.
При цьому, апелянт зазначає що поняття «суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними, а тому розмір загального суддівського стажу позивача не може бути використаний при здійсненні його перерахунку пенсії.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження № 826885 від 23 березня 2016 року ОСОБА_1 з 22 лютого 2016 року призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % від суддівської винагороди.
При цьому, 04 березня 2020 року Одеським апеляційним судом видано довідку № 06-21/244/2020 «Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці».
В свою чергу, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, у справі № 420/10162/20, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області «Про відмову у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» № 5992 від 21 вересня 2020 року.
Крім того, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, у справі № 420/10162/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеський області провести перерахунок та виплату позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, відповідно до довідки Одеського апеляційного суду № 06-21/244/2020 від 04 березня 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням раніше виплачених сум.
В свою чергу, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, у справі № 420/10162/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці.
Так, 17 грудня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 951050826885 про перерахунок розміру грошового утримання позивача на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/244/2020 від 04 березня 2020 року.
При цьому, відповідний перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці здійснено виходячи з відсоткового розміру 78 % від розміру суддівської винагороди працюючого судді.
Не погоджуючись з розміром перерахованого грошового утримання, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність правових підстав для здійснення перерахунку довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Згідно ч. 3 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Згідно п. 34 розділу XII ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Крім того, згідно ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року N 584/95, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, у справі № 420/10162/20, здійснено перерахунок довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці.
При цьому, при здійсненні зазначеного перерахунку пенсійним органом зменшено відсотковий розмір довічного грошового утримання позивача на виконання вимог ч. 3 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме з 88 % до 78 % від розміру суддівської винагороди.
В свою чергу, позивач вважає, що пенсійний орган, з урахуванням наявного у нього стажу роботи суддею, мав визначити розмір довічного грошового утримання позивача при здійсненні зазначеного перерахунку на рівні 88 %.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги пенсійного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
При цьому, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
В свою чергу, на переконання пенсійного органу, до стажу роботи позивача на посаді судді можуть зараховуватись виключно періоди роботи на посадах, визначених у ч. 1 ст. 137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Між тим, колегія суддів зазначає, що розділом «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
При цьому, законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) та під час роботи позивача суддею передбачалось право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та період проходження строкової служби.
Тому, враховуючи зазначені періоди, а також стаж роботи позивача на посаді судді, який на момент виходу його у відставку складав більше 39 років, у позивача є право на призначення довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 88 % суддівської винагороди судді.
При цьому, колегія суддів зазначає, що у доводах апеляційної скарги пенсійного органу не оскаржується висновки суду першої інстанції про необхідність включення спірних періодів до стажу позивача з посиланнями на невірне застосування норм матеріального права, що діяли на момент призначення та під час роботи позивача суддею.
В свою чергу, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги про те, що поняття «суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними, так як у ст. 137, ст. 142 та п. 34 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначається лише одне поняття, а саме стаж роботи на посаді судді.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Крусян А.В.