УХВАЛА
 
23 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 174/597/20
провадження № 61-2671ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                           Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Григор`євим Дмитром Валерійовичем, на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, комунального підприємства «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання наймачем за договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання наймачем за договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.
 
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від                          28 грудня 2020 року в складі судді Борцової А. А., залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року в складі колегії суддів Лаченкової О. В., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю., у задоволенні позову відмовлено. 
15 лютого 2022 року ОСОБА_3 через представника подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, та справи, ціна позову в яких не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від                             14 вересня 2020 року визнано цю справу малозначною.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що справа має для неї виняткове значення, оскільки спірне житло є її єдиним житлом, та має  фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо користування житлом на укладення договору найму житла після смерті попереднього наймача або відсутність такого права. Проте не обґрунтовує та не надає доказів чому саме касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для неї виняткове значення.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,  № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня                        1997 року).
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
У касаційній скарзі наявне клопотання про повернення 1681,6 грн судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги у разі відмови у відкритті касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті касаційного провадження в справі.
 
Ураховуючи викладене, заява про повернення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги, підлягає задоволенню з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Григор`євим Дмитром Валерійовичем, на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня                      2021 року відмовити.
 
Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги, задовольнити.
 
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у                       м. Києві повернути ОСОБА_1 одну тисячу шістсот вісімдесят одну гривню 60 копійок судового збору, сплаченого 11 лютого 2022 року,         квитанція № 0.0.2453701551.1, на розрахунковий рахунок                                                                                 № НОМЕР_1 , код 37993783.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                     І. О. Дундар
 
                                                                                                                     М. М. Русинчук