УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

09 лютого 2022 року  
Київ
справа №380/6447/20
адміністративне провадження №К/9901/39483/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року
у справі № 380/6447/20
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, 
третя особа Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки,
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2021 року касаційну скаргу Міністерства оборони України (далі – скаржник) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року залишено без руху з підстав, передбачених    статтею 332 КАС України, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
13 грудня 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені у ній недоліки.
Як убачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, витяг з протоколу №45 від 20 березня 2020 року, щодо відмови йому у виплаті одноразової грошової допомоги, як особі, інвалідність якої встановлено внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) отриманого ним під час виконання обов`язку військової служби, оформленого листом від 27 квітня 2020 року за №4015 Львівського обласного військового комісаріату; зобов`язати відповідача відповідно до статті 16-2 Закону України   «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  від 20 листопада 1991 року №2011-XII (далі – Закон №2011-XII) виплатити йому одноразову грошову допомогу, як особі, інвалідність якої встановлена внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16  цього Закону).
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі скаржник вказує на те, що судами першої та  апеляційної інстанцій неправильно застосовано у спірних правовідносинах положення пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі – Порядок №  975) та частину восьму статті 16-3 Закону №2011-XII у зв`язку із чим дійшли помилкових висновків про необхідність поновлення пропущеного через перебування на амбулаторному лікуванні строку на звернення за призначенням одноразової грошової допомоги, а також про належність наданих позивачем документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травм або каліцтва).
Скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи помилково не враховано правову позицію Верховного Суду, яка висловлена у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 822/220/18 про те, що  копія витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії не містить інформацію про обставини поранення позивача, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Поміж іншим, Міністерство оборони України вважає за необхідне врахувати також позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 13 травня 2020 року у справі №  810/2517/18, у якій зазначено, що встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень пункту 11 Порядку №  975 та частини восьмої статті 16-3 Закону №2011-XII, а також перевірки необхідності врахування судом висновків Верховного Суду, які містяться у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 822/220/18 та від 13 травня 2020 року у справі №  810/2517/18.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, яке буде розглянуто судом в порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 380/6447/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.
2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №  380/6447/20.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 28 лютого 2022 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
5. Встановити для учасників справи строк до 28 лютого 2022 року для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року.
6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                           Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               Н.В. Коваленко
                                                                                                              В.М. Шарапа