Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року                                                         м. Рівне

       Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Губара В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді директоа товариства "ЦукороптРівне", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в : 
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що він погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, однак всупереч вимогам законодавства працівники поліції не пропонували йому пройти такий огляд, а одразу наполягали на проходженні зазначеного огляду у медичному закладі. Крім того, вони не надали відповідного направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки усі адресовані поліцейськими вимоги не ґрунтувалися на законі, висловлювалися неодноразово та наполегливо, він не підкорився зазначеним вимогам та залишився у автомобілі, так як побоювався подальших протиправних дій з їхнього боку. Після цього працівники поліції зникли з місця події, а він поїхав додому та повідомив про незаконні дії останніх за номером телефону 102. Таким чином, вважає, що працівники поліції порушили порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його дії не 
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 570/4126/21                                                                                                       Суддя в суді І інстанції – Штогун О.С.
Провадження № 33/4815/74/22                                                                                       Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.
можуть кваліфікуватися як відмова від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.
       Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом   порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.          
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта  тощо,  є документами,  що офіційно  засвідчує подію адміністративного правопорушення  і відповідно до ст. 251  КУпАП  є одними  із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 01 вересня 2021 року о  23  год. 45 хв. по вул. Рівненській у с. Великий Житин Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volkswagen Passat CC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мовлення, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. 
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням водія на такий огляд до медичного закладу.
Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівниками поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.
З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції при перевірці документів у водія ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, однак у подальшому замкнувся в автомобілі і почав повністю ігнорувати дії працівників поліції.
Такі дії ОСОБА_1 , які виражені у його ухиленні від проходження огляду на стан сп`яніння, розцінюються апеляційним судом як відмова від проходження такого огляду, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Невідповідність дати та часу, які зазначені на відеофіксації зазначеного правопорушення із фактичними даними вчинення правопорушення, а саме - 01 вересня 2021 р., 23 год. 45 хв. спростовуються наданими в судовому засіданні апеляційного суду поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив, що даний запис відповідає дійсності і він мав місце саме в час, зазначений у складеному відносно нього протоколі.
Об`єктивних причин  відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не встановлено.
Покликання ОСОБА_1 на те, що йому не пропонувалося пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу апеляційний суд не приймає з огляду на подальше його ухилення від будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такі твердження скаржника розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №022062 від 02.09.2021 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. 
Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                         Шимків С.С.