ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/13829/20                                                Головуючий суддя І інстанції Колесник С.А.
Апеляційне провадження № 33/818/747/21                                           Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.6 ст. 470 МК України
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року                                                         м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря - Вакули Н.С.,
представника митниці        - Тупікової О.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника        - Пономаренка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Пономаренка Д.В. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн.
Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 28.10.2018 громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через міжнародний пункт пропуску «Гоптівка – Нехотєєвка» Харківської митниці ДФС автомобіль марки «OPEL VECTRA», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), в режимі транзиту з оформленням митної декларації та кінцевим терміном вивезення 07.11.2018. 
Згідно з вимогами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень встановлено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу – 5 діб).
У зв`язку з відсутністю інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території, звернення особи з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, складання протоколу про порушення митних правил щодо вищевказаного автомобіля листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 10.03.2020 гр. України ОСОБА_1 було запропоновано з`явитися до митниці для надання пояснення стосовно порушення терміну транзитного перевезення. На виклик до митниці громадянин не з`явився, але надіслав листа, у якому стверджує, що не здійснював транзитного переміщення вищевказаного автомобілю. 
Відповідно до даних «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор 2006» та ЄАІС на момент складання протоколу вказаний автомобіль вивезено не було.

В своїй апеляційній скарзі захисник Пономаренко Д.В. просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 953/13829/20 та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2018 ОСОБА_1 перебував у пункті пропуску «Гоптівка», разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що останній запропонував з`їздити до магазину Duty free з метою придбання більш дешевших спиртних напоїв. До пункту пропуску ОСОБА_1 приїхав разом з його знайомими, на автомобілі «Opel». На пункті митного пропуску ніяких документів він не заповнював та жодних зобов`язань не писав і жодних документів не підписував. Транспортний засіб на митну території України не ввозив, керувати транспортними засобами не вміє, і посвідчення водія ніколи не отримував. В березні 2020 року, ОСОБА_1 поштою отримав листа від Слобожанської митниці Держмитслужби, де йому було запропоновано з`явитись 26.03.2020 р. для дачі пояснень та складення у відношенні мене адміністративного протоколу за ч.б ст. 470 Митного кодексу України, але дане запрошення він отримав лише в день розгляду адміністративного матеріалу, а саме 26.03.2020 р., про що було повідомлено Слобожанську митницю Держмитслужбу рекомендованим листом з повідомленням, крім того ОСОБА_1 подав заперечення на адміністративний протокол та надав пояснення про те, що ним жодного транспортного засобу на митну територію України не ввозились, але пояснення були проігноровані. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області із заявою про шахрайські дії у відношенні нього, але за наслідками розгляду заяви мені було рекомендовано звернутися до суду.
Апелянт також зазначає, що у судовому засіданні 20.10.2020 р. суддею Колісник С.А., була пред`явлена ОСОБА_1 декларація на ввезення транспортного засобу індивідуального користування «Opel Vectra» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на, що останній після ознайомлення з документом заявив, що дана декларація складена не ним, і підпис на документі йому не належить, у зв’ язку з чим до суду було подано клопотання про витребування оригіналу декларація на ввезення транспортного засобу індивідуального користування «Opel Vectra» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та призначення по справі почеркознавчої експертизи, однак судом було відмовлено у задоволенні даних клопотань, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи оригіналу документу, який потрібен для проведення експертизи, а також не представленням ОСОБА_1 почергового матеріалу, але таке питання і не ставилося перед ОСОБА_1 і у разі задоволення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи останній обов`язково би надав усі необхідні для проведення експертизи матеріали.

Крім того, захисник Пономаренко Д.В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2020 року, оскільки 27 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МКУ та піддав адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 000,00 грн.. 04 листопада 2020 року він подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції безпосередньо до Київського районного суду м. Харкова. Однак 14 грудня 2020 р. мною поштою була отримана постанова судді Харківського апеляційного суду Савенко М.Є. про повернення апеляційної скарги у зв`язку з порушенням порядку подання апеляційної скарги, а саме до апеляційної скарги на підтвердження його повноважень були подані ордер та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, але був відсутній договір про надання правничої допомоги, чи витяг з нього. У зв`язку з чим, з метою усунення недоліків, 14 грудня 2020 р. ним повторно була подана апеляційна скарга по зазначеній справі безпосередньо до суду першої інстанції, разом з договором про надання правничої допомоги. 
Враховуючи, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), клопотання захисника Пономаренка Д.В. про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на подачу апеляційної скарги - поновленню.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи митної декларації на ввезення транспортного засобу індивідуального користування «Opel Vectra», VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке не підлягає задоволенню, оскільки, згідно правил проведення експертиз, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються виключно оригінали досліджуваних документів.
В матеріалах цієї справи про порушення ОСОБА_1 митних правил міститься копія митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, від 28.10.2018 року, яку власноручно заповнював ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 (арк.14).
Як пояснював ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, у нього відсутній оригінал вищезазначеної митної декларації від 28.10.2018 року.
Разом з цим, судом апеляційної інстанції направлявся запит до Харківської митниці з метою встановлення відомостей про місце знаходження оригіналу митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, від 28.10.2018 року.
Згідно відомостей відповіді в.о. заступника начальника митниці ОСОБА_3 , яка надійшла до канцелярії Харківського апеляційного суду 03.12.2021 року, порядок заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що перемішуються через митний кордон громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних провадженням підприємницькою діяльністю, визначений наказом Мініфіну від 28.05.2012 №614 (далі - наказ), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.06.2012 №1014/21326. Згідно з п.п. 1.3 та 1.4 вищевказаного наказу митна декларація заповнюється громадянином власноручно, засвідчується його особистим підписом та заповнюється в одному примірнику. Таким чином, оригінал митної декларації знаходиться у гр-на ОСОБА_1 та повинен бути наданий ним митному органу при вивезенні автомобіля з митної території України.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 не надано апеляційному суду оригінал митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, від 28.10.2018 року, та дотримуючись правил проведення експертиз, належить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи митної декларації від 28.10.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Пономаренка Д.В., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, заперечення представника митниці Тупікової О.О., яка вважала оскаржувану судову постанову законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з відомостей, що є наявними в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 щодо порушення митних правил.
Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої захисника Пономаренка Д.В. апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.
Відповідно до відомостей доповідної записки головного державного інспектора відділу митного оформлення «Гоптівка» митного поста «Магістральний» Слобожанської митниці Держмитслужби Золенка АА.Є. (арк. 5), а також відповідно до відомостей журналу пункту пропуску (арк. 15), 28.10.2018 року 0 14 год. 55 хв. громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» транспортний засіб особистого користування «OPEL VECTRA», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), в режимі транзиту з оформленням митної декларації та кінцевим терміном вивезення 07.11.2018 року включно.
Крім того, відповідно до відомостей копії митної декларації (арк. 14), вбачається, що ОСОБА_1 28.10.2018 року власноручно заповнив декларацію та подав її митному органу. В цій декларації він власноручно зазначив, що зі змістом статей 4 (п.60), 103-105, 380, 481, 483, 485 МК України ознайомлений. Зобов`язався вивезти автомобіль у строк встановлений законодавством України.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 або його захисник не надав будь-яких фактичних відомостей щодо спростування факту заповнення саме ним митної декларації.
Також, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що в матеріалах справи містяться копії саме його паспорту громадянина України.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник митниці ОСОБА_4 пояснила, що під час митного оформлення працівники митниці без отримання паспорта громадянина не приймають окремо технічний паспорт автомобіля для оформлення митних формальностей, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що під час ввезеня автомобіля на митну територію України саме ОСОБА_1 надавав працівникам митниці свій паспорт, а також надав і технічний паспорт на автомобіль, який він ввіз на митну територію України.
Належить взяти до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема в порядку КАС України, а також до керівництва працівників митниці, які складали матеріали про порушення митних правил, ОСОБА_1 або його захисником не оскаржувалися.
Факт митного правопорушення також підтверджується відомостями, що містяться у: висновку виконуючого обов`язки заступника начальника Слобожанської митниці Держмитслужби Нікулеску М. (арк. 1-2); протоколі про порушення митних правил № 0503/80700/20 від 26.03.2020 року (арк. 3); доповідній записці (арк. 4-5); витязі з ЄАІС (арк. 17-19); даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (арк. 24-25).
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 28.10.2018 року 0 14 год. 55 хв. ввіз на митну територію України автомобіль «OPEL VECTRA», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), та всупереч вимогам ч.6 ст. 470 МК України не вивіз за межі митної території України цей транспортний засіб, хоча повинен був його вивезти та був обізнаний про цей обов`язок, а тому твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не ввозив автомобіль до митної території України суд апеляційної інстанції розцінює як обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності.
Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 467 МК України, яка була чинна на момент розгляду справи судом першої інстанції, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Відповідн до вимог ст 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатимм з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Проткол про порушення митних парвил був сколадений 26.03.2020 року, тобто днем виявлення правопоургення, у цій справі, слід вважати саме 26.03.2020 року. Справа до суду першої інсатнції надійшла 27.08.2020 року і з цієї дати строк накладення адміністративного стягнення зупинився, а тому суд першої інстанції не порушив вимог ст. 467 МК України під час розгляду цієї справи.
Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи, строк вивезення ОСОБА_1 автомобіля з митної території України закінчився 07.11.2018 року. Автомобіль до цього часу ОСОБА_1 з митної території України не вивіз, тобто суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правопорушення ОСОБА_1 скоїв станом на 07.11.2018 року, оскільки це перший день строку, коли він вже повинен був вчинити дії щодо вивезення автомобіля за межі митної території України.
Станом на 07.11.2018 року діяла ст. 470 МК України у редакції закону № 2530-VІІI від 04.10.2018 року, відповідно до якої ця стаття мала три частини. Згідно частини третьої цієї статті, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Станом на 07.11.2018 року  ОСОБА_1 свій обов`язок щодо вивезення автомобіля за межі митної території України не вчиняв.
Відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
08 листопада 2018 року прийнято Закон України№ 2612-VIII«Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким статтю 470 МК України було змінено та доповнено, в тому числі, частиною шостою такого змісту:
«Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.».
Закон № 2612-VIII набрав чинності 22 серпня 2019 року.
Таким чином, з 22 серпня 2019 року передбачена інша адміністративна відповідальність за ті ж самі дії, що скоїв ОСОБА_1 з 28.10.2018 року до 07.11.2018 року.
Разом з цим, санкція частини 3 статті 470 МК України, на час скоєнні ОСОБА_1 правопорушення, передбачала адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є значно меншою ніж передбачено ч.6 статтею 470 МК України на час винесення судової постанови стосовно ОСОБА_1 . 
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги ч.1 ст. 8 та п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, змінити постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 27.10.2020 року стосовно  ОСОБА_1  в частині накладеного розміру адміністративного стягнення, зменшивши його до розміру штрафу, передбаченого санкцією частини 3 статті 470 МК України, яка діяла на час скоєння ОСОБА_1  правопорушення, що пом`якшує його відповідальність за розміром штрафу, та буде відповідати меті адміністративної відповідальності, оскільки є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, внаслідок застосування закону що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи залишити без задоволення.
Клопотання захисника Пономаренка Д.В. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Пономаренка Д.В. задовольнити частково.
Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2020 року у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.470 МК України – змінити в частині накладення адміністративного стягнення, зменшивши його розмір до 8500 грн. в редакції Закону № 2530-VІІI від 04 жовтня 2018 року.
В решті постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков