Ухвала
 
13 січня 2022 року
місто Київ
 
справа № 757/51655/19-ц
провадження № 61-20421ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, про витребування квартири із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію, зобов`язання не чинити перешкоди у здійсненні права володіння та користування,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_2 у вересні 2019 року звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- витребувати у ОСОБА_1 належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача передати цю квартиру позивачу протягом трьох днів з дня набрання рішенням суду законної сили;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2018 року № 40131510 про право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру;
- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у здійсненні позивачем права володіння та користування спірною квартирою шляхом передачі протягом трьох днів ключів від вхідних дверей квартири, з дня набрання рішенням суду законної сили.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, позов задоволено частково.
Суд витребував квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 на користь законного власника ОСОБА_2 .
Скасував рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анохіною В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2018 року № 40131510 про право власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру.
В іншій частині вимог позову суд відмовив.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року зі застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просила скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року повернуто заявнику.
ОСОБА_1 16 грудня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку повторно звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, справу направити на новий судовий розгляд або для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
Від заявника у грудні 2021 року поштовим зв`язком надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
- оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;
- судом апеляційної інстанції не застосовано правовий висновок, викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 645/4220/16-ц (провадження № 61-19921св18), у якій зазначено, що витребування майна (квартири) у добросовісного набувача призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), оскільки на таку особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар; від 20 травня 2020 року у справі № 199/8047/16-ц (провадження № 61-13212св19), у якій зазначено, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною, тому задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у відповідача як добросовісного набувача призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
Усуваючи недоліки у касаційній скарзі подано клопотання, у якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зокрема рішення суду апеляційної інстанції від 30 вересня 2021 року, оскільки вперше заявник звернулася до Верховного Суду 19 жовтня 2021 року, тобто у межах тридцятиденного строку для подання касаційної скарги, втім, оскільки касаційну скаргу повернуто, заявник, усунувши недоліки у межах розумних строків звернулася повторно до суду касаційної інстанції.
Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявник додала копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до змісту якого копію постанови Харківського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_3 отримала 28 жовтня 2021 року.
Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому копію повного судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії такого судового рішення.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Отже, аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.
ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Печерського районного суду міста Києва цивільну справу № 757/51655/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, про витребування квартири із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію, зобов`язання не чинити перешкоди у здійсненні права володіння та користування.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            І. Ю. Гулейков

                                                                                                            О. В. Ступак