УХВАЛА

11 квітня 2022 року  
Київ
справа №160/4295/21
адміністративне провадження №К/990/8121/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року 
у справі №160/4295/21
за позовом  ОСОБА_1 
до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, 
за участю третьої особи - Державного бюро розслідувань, 
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом у якому просив;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 15 жовтня 2020 року №583; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №197 ДСК; 
- визнати протиправним та скасувати наказ територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава від 24 лютого 2021 року №17-о "Про звільнення заступника начальника першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_1 " у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження структури та змін до штатного розпису з припиненням державної служби; 
- поновити ОСОБА_1 на новоствореній посаді заступника начальника першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві або у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на посаду заступника начальника слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з аналогічними функціональними обов`язками; 
- стягнути з територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року, в задоволені адміністративного позову відмовлено.
06 квітня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №160/4295/21.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Підставою перегляду оскаржуваного судового рішення скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої  статі 328 КАС України, а саме, що судом апеляційної інстанції не враховано правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 15 липня 2021 року у справі №140/6353/21 щодо застосування частини 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" в редакції від 14 січня 2020 року. 
Також підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у даній справі скаржник зазначає пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України, а саме, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Скаржник посилається на необхідність відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у справах №640/11024/20 та №160/4295/21, застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, оскільки вони мають різний суб`єктний склад, різні підстави винекнення правовідносин та мають різний предмет спору.
Крім цього, підставою перегляду оскаржуваних судових рішень позивач зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема підпункту 4 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань" від 03 грудня 2019 року.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених в пунктах 1, 2 та 3 частини 4 статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.
У касаційній скарзі скаржником порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що вперше до Верховного Суду позивач звернувся у межах 30-денного строку передбаченого КАС України, проте ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2022 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику.
Про ухвалу Верховного Суду від 09 лютого 2021 року скаржник дізнався  14 лютого 2022 року з сайту "Судова влада", а 22 лютого 2022 року касаційну скаргу повторно направлено до Верховного Суду.
Вказані обставини підтверджуються доданими до касаційної скарги документами.
Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Касаційна скарга відповідає вимогам    статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  328,   330,  334,  340 КАС України  в редакції  Закону №2147-VІІІ,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2.  Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №160/4295/21.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/4295/21.
6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду