Справа № 626/1948/17
Провадження 1-кп/910/56/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
24 січня 2022 року                                                                        м. Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.05.2017 р. за № 42016000000001569, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоукраїнка, Звенигородського району Черкаської області, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Зміст клопотання та позиції учасників
23.12.2021 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 через канцелярію подав до Вищого антикорупційного суду клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: до клопотання про обшук від 28.08.2017 р. та додатків до нього, за результатами розгляду якого слідчим суддею ОСОБА_8 постановлено ухвалу від 01.09.2017 р. (тобто до матеріалів судової справи № 760/16956/17, провадження № 1-кс/760/12493/17), шляхом зняття їх копій.
Указане клопотання було зареєстроване в канцелярії Вищого антикорупційного суду 19.01.2022 р. за № 904/22-Вх.
На думку сторони захисту, запитувана у клопотанні інформація може свідчити про недопустимість доказів, на яких грунтується обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказав, що запитувана у клопотанні інформація може підтвердити або спростувати факт недопустимості доказів сторони обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. Указав, що законність постановлення ухвал слідчих суддів у цьому кримінальному провадженні мала бути перевірена на стадії підготовчого судового засідання, а наразі справа перебуває на стадії судового розгляду, та на відповідній стадії сторона захисту не використала своє право, відповідно оскаржити вказані рішення сторона захисту може в апеляційному порядку. Суть клопотання зводиться до сумнівів щодо того, що сторона обвинувачення мала розуміти у якому саме приміщенні обвинувачений ОСОБА_6 , як суддя, здійснює свою професійну діяльність. Сторона обвинувачення не заперечує суміжність приміщень зали судових засідань № 5 та службового кабінету судді ОСОБА_6 , однак, на момент звернення з відповідним клопотанням до слідчого судді, сторона обвинувачення була впевнена, що обшук необхідно буде проводити саме у службовому кабінеті судді ОСОБА_6 . Разом із тим, уже безпосередньо під час проведення обшуку було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснював свою професійну діяльність саме в приміщенні зали судових засідань № 5, а тому відповідний обшук було проведено саме в цьому приміщенні, яке є загальнодоступним місцем. Відповідно жодних належних обгрунтувань щодо законності проведення обшуків чи постановлення відповідних ухвал, окрім припущень та сумнівів, стороною захисту наведено не було, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, однак, на розгляд відповідного клопотання не прибув, електронною поштою надіслав клопотання про розгляд вказаного питання за його відсутності.
2. Оцінки та мотиви суду
Розглянувши подане клопотання та заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд уважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 КПК, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Оскільки захисник обгрунтовує важливість отримання запитуваних ним у клопотанні документів необхідністю забезпечення належного захисту прав обвинуваченого ОСОБА_6 , доведення факту провокації, та недопустимості доказів сторони обвинувачення, суд сприяє здійсненню такого процесуального права сторони захисту як збирання доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 КПК, у разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язаний провести відповідну слідчу (розшукову) дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У кримінальному провадженні, з метою досягнення його дієвості, застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК).
У п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК). 
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 333 КПК, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, суд також ураховує причини, через які такий тимчасовий доступ не був здійснений під час досудового розслідування.
Перевіряючи наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 333 КПК, щодо причин, через які сторона захисту не здійснила тимчасовий доступ до речей та документів під час досудового розслідування, суд зауважує, що у клопотанні захисник указав, що під час досудового розслідування сторона захисту не заявляла клопотань про тимчасовий доступ до запитуваних документів, оскільки, на думку захисника, перевірка доказів сторони обвинувачення, зібраних під час проведення досудового розслідування, у т.ч. й законність ухвал слідчих суддів, має здійснюватись судом на стадії судового розгляду. На думку суду, вказані доводи захисника кореспондуються з відповідним обов`язком суду, а тому враховуються судом.
Разом із тим захисником доведено, що вказані матеріали неможливо отримати іншим чином, оскільки запитувані документи є матеріалами судових справ, володільцем та розпорядником яких є ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У свою чергу, надання тимчасового доступу до речей та документів, відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК, передбачає доведення наявності: 
- обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
- виправдання такого ступеню втручання у права та свободи особи;
- можливості виконання завдання, для виконання якого сторона звертається із відповідним клопотанням.
Щодо обґрунтованості підозри суд, не висловлюючись по суті підозри, та зважаючи на те, що питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження розглядається на стадії судового розгляду та за клопотанням сторони захисту, уважає, що це питання перевірці під час вирішення цього клопотання не підлягає, а також, виходячи із засади рівності сторін, суд уважає, що решта вимог, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК, підлягають доведенню не лише стороною обвинувачення, але і стороною захисту, в разі її звернення до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Оскільки запитувані у клопотанні матеріали перебувають у володінні державного органу – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не створить надмірного втручання в право цієї юридичної особи та є пропорційним до завдань кримінального провадження.
Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого сторона захисту звертається із відповідним клопотанням, суд уважає, що, з огляду на заяву про можливу недопустимість доказів, документи, до яких сторона захисту просить надати доступ, можуть бути використані для доведення вказаного факту, а тому завдання, яке ставиться стороною захисту, є таким, що може бути виконане із застосуванням запитуваного заходу забезпечення кримінального провадження. 
Відповідно до ч. 3 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав уважати, що ці речі або документи:
- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
- самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
- не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Зі змісту клопотання вбачається, що документи, до яких сторона захисту просить надати тимчасовий доступ, є матеріалами судових справ № 760/16956/17, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Отже, захисником доведено, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, перебувають у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що їх неможливо отримати іншим чином.
Судом ураховано, що стороною захисту в клопотанні було дотримано вимог ч. 5 ст. 163 КПК, за таких обставин, для забезпечення визначених ст. 2 КПК завдань кримінального провадження і дотримання принципу змагальності сторін кримінального провадження, та з метою забезпечення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, але враховуючи зв`язок запитуваної інформації з кримінальним провадженням, що перебуває на розгляді, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.
Згідно із положеннями ст. 159 КПК, при наданні тимчасового доступу до речей та документів, особі надається право ознайомитись із ними, зробити їх копії та вилучити їх. Захисник у своєму клопотанні зазначив спосіб у який саме він просить суд здійснювати тимчасовий доступ до запитуваних документів – виготовлення копій запитуваних документів та подальше їх вилучення.
Таким чином, на думку суду, для досягнення дієвості цього кримінального провадження стороні захисту необхідно надати тимчасовий доступ до запитуваних документів, шляхом ознайомлення з відповідними документами, їх фотографування, з можливістю отримання та вилучення належним чином завірених копій.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК, за загальним правилом, строк дії ухвали про надання тимчасового доступу до речей та документів не може перевищувати двох місяців із дня її постановлення.
Щодо строку дії ухвали про надання тимчасового доступу, то у клопотанні захисник просить суд надати тимчасовий доступ до запитуваних документів на строк 30 календарних днів. На думку суду, з огляду на обсяг матеріалів, тимчасовий доступ до яких одержала сторона захисту цією ухвалою, та зважаючи на те, що справа перебуває на стадії доповнень, а наступне судове засідання призначене на 02.02.2022 р. та на 10.02.2022 р., установлення строку дії ухвали в 2 тижні є достатнім для здійснення відповідного тимчасового доступу, з урахуванням завантаженості сторони захисту та інтересів правосуддя, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню. У частині надання строку 30 днів у задоволенні клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 22, 93, 110, 131, 132, 159, 160, 163, 223, 333, 372, 375 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
1. Клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей і документів – задовольнити частково.
2. Надати обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 
- до матеріалів судової справи № 760/16418/17, провадження № 1-кс/760/12276/17, за результатами розгляду якої, слідчим суддею ОСОБА_9 постановлено ухвалу від 28.08.2017 р.;
- до матеріалів судової справи № 760/16956/17, провадження № 1-кс/760/12493/17, за результатами розгляду якої, слідчим суддею ОСОБА_8 постановлено ухвалу від 01.09.2017 р., з можливістю вилучення їх копій.
3. Строк дії ухвали 2 тижні із дня її постановлення - до 07.02.2022 р.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів (ч. 1 ст. 166 КПК).
Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту її проголошення.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

ОСОБА_3